Справа № 308/3955/23

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и
  
11.08.2023                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою його захисника – адвоката Бондарєва О.Г. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.03.2023,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.03.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.

В оскарженій постанові судді від 23.03.2023 вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.

03.03.2023, о 23 год. 20 хв., перебуваючи в місті Ужгороді по вул. Баб`яка, 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Chevrolet» моделі «Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager. Дії ОСОБА_1 за порушення п. 2.9«а» Правил дорожнього руху кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник Бондарєв О.Г. просить зазначену вище постанову судді від 23.03.2023 скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що 03 березня 2023 року спиртних напоїв він не вживав, а відтак і транспортним засобом у сані алкогольного сп`яніння не керував. ОСОБА_2 страждає на хронічне захворювання серцево-судинної системи, що характеризується високим кров`яним тиском і запамороченням свідомості. У стресовій ситуації, якою була зупинка працівниками поліції транспортного засобу, яким він керував, ОСОБА_3 розгубився, і не висловлював заперечень проти складання відносно нього протоколу за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Однак він і не визнавав факту керування автомобілем у стані сп`яніння, оскільки пояснив працівникові поліції, що вживав пиво, але у попередній день, тобто 02 березня 2023 року.

Скаржник вважає, що при перегляді відеозапису видно, що з боку працівників поліції мало місце порушення правил використання спеціального технічного засобу DRAGER. Зокрема: працівник поліції, який проводив тестування, вимагав від ОСОБА_4 здавати тест тричі підряд (05 хв.28 сек., 05 хв.41 сек., 06 хв.02 сек. відеозапису за таймером), після чого повідомив, що допустима норма перевищена, однак результати тестування ОСОБА_5 продемонстровані не були, як не були зафіксовані технічним засобом відео-запису. Одразу після цього поліцейський, що утримував газоаналізатор, розвернувся спиною, чим закрив пристрій від відео-реєстратора, і позбавив можливості спостерігати за тим, які саме маніпуляції він вчиняв із вимірювальним приладом, у цей же час голос за кадром вимовив слово: - «розрядився», що дає підстави вважати, що внаслідок недостатності живлення пристрій здійснював вимірювання некоректно. Невдовзі поліцейський з газоаналізатором пройшов у передню частину поліцейського автобуса і перебував там близько п`яти хвилин. У той час голос за кадром (вірогідно інший поліцейський) зв`язався з якоюсь особою, і попросив привезти принтер до DRAGER.

За весь час, що відтворюється відеозапис, ОСОБА_1 не роз`яснювались його права, як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, і зокрема не роз`яснювалось, передбачене ч.2 ст.266 КУпАП право не погодитись з результатами тесту, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, та пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

В судові засіданні в апеляційній інстанції, які були призначені на 09.06.2023, 11.08.2023 ОСОБА_1 та його захисник Бондарєв О.Г. не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Від захисника 10.08.2023 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю у іншому кримінальному процесі. Однак, враховуючи повторність неявки захисника, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. 

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення із наступних підстав.

Суд першої інстанції належним чином дослідив матеріали справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Такий висновок судді ґрунтується на повно і всебічно досліджених у суді зібраних у справі доказах, а саме:
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 099609 від 03.03.2023;
- результаті тестування на вживання алкоголю ОСОБА_1 до протоколу серії ААД № 099609 від 03.03.2023 за алкотестером 7510, здійсненого приладом «Драгер Alcotest 7510», згідно якого ступінь алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 становить 0,34 проміле;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів, яким зафіксовано позитивний результат огляду ОСОБА_1 медичного освідчення – 0,34 проміле;
- відеозаписом події зафіксованого на боді-камері поліцейського;
- постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ГАС № 6626197 від 03.03.2023, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді шафу в розмірі 1190 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП;
- розписці ОСОБА_1 від 03.03.2023, якою він підтвердив факт залишення на зберігання транспортного засобу «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_1 .

Вищенаведені докази є належними й допустимими, у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 099609 від 03.03.2023 ОСОБА_1 03.03.2023, о 23 год. 20 хв., перебуваючи в місті Ужгороді по вул. Баб`яка, 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Chevrolet» моделі «Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager. Дії ОСОБА_1 за порушення п. 2.9«а» Правил дорожнього руху кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Роздруківкою тестування на визначення стану алкогольного сп`яніння з приладу технічного засобу «Alcotest Drager 7510», підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває у нетверезому стані, результат тестування позитивний, - 0,34 % проміле, що підтверджується його особистим підписом (а.с. 1,3,4). Медичний огляд проведено у встановленому законом порядку на місці зупинки.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ГАС № 6626197 від 03.03.2023 ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. Підписом у постанові ОСОБА_1  засвідчив, що права за ст.268 КУпАП та строк на оскарження за ст.289 КупАП йому роз`яснено, копію постанови ним отримано (а.с.2). Жодних заперечень, зауважень, скарг не висловлював.

Відповідно до розписки від 03.03.2023 ОСОБА_1  підтверджується факт залишення на зберігання транспортного засобу за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 5).

Вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується відеозаписом працівників патрульної поліції, долученим до адміністративних матеріалів, яким підтверджено події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 099609 від 03.03.2023 щодо ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі адвокат Бондарєв О.Г. вказує на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було залучені свідків і при цьому запис, долучений до матеріалів справи не є безперервним, оскільки складається з п`яти окремих фактів. Дослідивши цей запис детально, апеляційний суд констатує, що він дає повне уявлення про зафіксовану на ньому подію, поведінку учасників та обставин справи. Вважати цей запис неналежним доказом достатніх підстав нема. 

Вказаний доказ отриманий з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у його достовірності та істинності.

Також, під час розгляду справи апеляційним судом істотних порушеннь вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за №1452/735, не встановлено.

На підставі вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що факт перебування ОСОБА_1  у стані алкогольного сп`яніння є доведеним, а отже у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують факту вини ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1  накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23,33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін, а подана захисником апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і є безпідставними – без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1  – адвоката Бондарєва О.Г. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.03.2023 про визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош