ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 серпня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/11795/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року (суддя Луніна О.С., повний текст рішення складено 07.04.2023) в адміністративній справі  
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 
про визнання протиправними та скасування висновку, наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у вересні 2020 року звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати незаконним та скасувати висновок службового розслідування від 10 серпня 2020 року «Про результати службового розслідування за фактом надзвичайної події за участю заступника начальника СКП Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП капітана поліції Собка О.А.»; визнати незаконним та скасувати наказ № 1266к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 » від 14.08.2020, виданий ГУНП в Дніпропетровській області; визнати незаконним та скасувати наказ № 231о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції від 25.08.2020, виданий ГУНП в Дніпропетровській області; поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського ВП Нікопольського в Дніпропетровській області; стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу, а саме з 25.08.2020 по день ухвалення судового рішення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2020, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.04.2021, у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 21.07.2022 названі судові рішення скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Суд касаційної інстанції вказав, що суди попередніх інстанцій не з`ясували, чи наявні в матеріалах службового розслідування будь-які інші докази, крім матеріалів кримінального провадження № 42020040630000044, що були добуті в ході службового розслідування та надавали б підстави для висновку про наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку у виді порушення службової дисципліни. Судами не надано оцінки по суті дисциплінарного проступку позивача відповідно до його кваліфікації дисциплінарною комісією через призму правил професійної етики. Суди не встановили, які саме дії ОСОБА_1 кваліфіковано відповідачем як такі, що несумісні з вимогами, які пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, та принижують авторитет Національної поліції. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року в задоволенні позову відмовлено повністю. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що висновки службового розслідування ґрунтуються виключно на матеріалах кримінального провадження. Відповідач не довів належними доказами, а суд першої інстанції не встановив обставини, які свідчать про наявність в діях позивача ознак дисциплінарного проступку.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 на час звільнення відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 25.08.2020 № 231о/с обіймав посаду заступника начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського відділення поліції Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Передумовою звільнення стали такі обставини.
До відповідача 16.06.2020 надійшла інформація, що близько 08.00 працівниками військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України, слідчим відділом СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, в рамках кримінального провадження № 42020040630000044, розпочатого 12.06.2020 за матеріалами внутрішньої безпеки за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3  ст. 369-2 КК України, спільно з Дніпропетровським управлінням ДВБ НП України та УСБУ в Дніпропетровській області задокументовано протиправну діяльність капітана поліції ОСОБА_1 , який вимагав у громадянина ОСОБА_2 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 5000 доларів США за вплив на прийняття рішення в кримінальному провадженні посадовими особами Софіївського ВП Жовтоводського ВП ГУНП, а саме, перекваліфікації ч. 1  ст. 121 КК України  та направлення обвинувального акту до суду за більш м`якою статтею  КК України, якою не передбачено покарання у виді позбавлення волі. Слідчим другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого в місті Полтаві, Смуком I.І., відповідно до ст.ст.  40,  104,  131,  132,  208-211,  213 КПК України  затримано, як підозрюваного у вчинені злочину, капітана поліції ОСОБА_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3  ст. 369-2 КК України.
Згідно з наказом ГУ НП в Дніпропетровській області від 17.06.2020 № 1012, з метою повного та всебічного з`ясування обставин надзвичайної події, призначено службове розслідування за фактом порушення  службової дисципліни, що призвело до відкриття кримінального провадження  № 42020040630000044 та затримання капітана поліції ОСОБА_1 .
За результатами проведеного службового розслідування складено висновок від 10.08.2020, в якому зафіксовано інформацію щодо обставин порушення кримінального провадження № 42020040630000044. Дисциплінарна комісія дійшла висновку про порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, недотримання  вимог пунктів  1, 2 частини 1  статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, абзаців 1, 2, 5 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених  наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у вчиненні дій, несумісних з вимогами, які пред`являються до професійних і моральних якостей поліцейського, наслідком чого стали скарги громадян до правоохоронних органів із цього приводу, що свідчать про ігнорування принципів діяльності поліції. Запропоновано застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 14.08.2020 № 1266к  до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. 
Згідно з наказом № 231о/с від 25.08.2020 ОСОБА_1 звільнено зі служби з 26 серпня 2020 року. 
Надаючи оцінку правомірності оскаржуваних наказів, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пунктів 1, 2 частини 1  статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень  Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Пунктом 6 частини 1  статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» службова дисципліна – дотримання поліцейським  Конституції  і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. 
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Згідно зі ст. 12 Закону дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. 
Статтею 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
За приписами стаття 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування – це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, за приписами якого службове розслідування призначається за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право, зокрема, надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.
Розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.
Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом, зокрема: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи.
У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.
Аналіз наведених норм права та встановлених обставин справи дає можливість дійти висновку, що відповідачем було призначено та проведено службове розслідування відповідно до вимог закону.
Доводи позивача, що матеріали службового розслідування не містять документів, добутих відповідачем самостійно, не свідчать про порушення процедури його проведення, адже закон не вимагає від органу поліції обов`язкового збирання додаткових документів, ніж тих, які містяться в матеріалах кримінального провадження та які були долучені до матеріалів службового розслідування. 
В ході службового розслідування відповідач в повній мірі надав оцінку зібраним в межах кримінального провадження 42020040630000044 матеріалам і доказам в розрізі службової діяльності ОСОБА_1 та не був зобов`язаний повторно опитувати осіб, від яких були відібрані пояснення в межах кримінального провадження. 
У висновку відповідач, в тому числі, вказав, що ОСОБА_1 порушив службову дисципліну, що виразилося у вчиненні дій, несумісних з вимогами, які пред`являються до професійних і моральних якостей поліцейського, наслідком чого стали скарги громадян до правоохоронних органів із цього приводу, що свідчать про ігнорування принципів діяльності поліції. Надзвичайна подія за участю капітана поліції ОСОБА_1 стала можливою з причини його особистої безвідповідальності, відсутності в нього глибокого усвідомлення  дисциплінованості й порядності, як одних із головних фахових і людських якостей, нехтування основними обов`язками поліцейського, ігнорування вимог чинного законодавства. Це свідчить про його низькі морально-ділові якості, що, в свою чергу, суперечить інтересам законності та компрометує почесне звання правоохоронця. Таким чином, дисциплінарний проступок, вчинений капітаном поліції ОСОБА_1 , підірвав довіру й авторитет Національної поліції України та її працівників в очах громадськості.
При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що сам висновок службового розслідування не є актом індивідуальної дії, який впливає на правове становище позивача, а тому не підлягає скасуванню в судовому порядку. 
Щодо пропорційності застосованого дисциплінарного стягнення, суд апеляційної інстанції зазначає, що з аналізу вищенаведених нормативно-правових актів випливає, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.
Дискредитація звання рядового і начальницького складу національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Аналогічна правова позиція викладена й у постановах Верховного Суду: від 05.05.2019 у справі № 825/1902/16, від 17.07.2019 у справі № 806/2555/17, від 07.03.2019 у справі № 819/736/18, від 26.01.2021 № 2140/1342/18.
Підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стало вчинення останнім дисциплінарного проступку у вигляді грубого порушення службової дисципліни та вчинення дій, які дискредитують звання працівника поліції, що прямо передбачено в наказі від 14.08.2020 № 1266к  , на підставі якого, в свою чергу, прийнятий кадровий наказ  №  231о/с від 25.08.2020. 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що чинне законодавство покладає на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.
Таким чином позивач був зобов`язаний не допускати вчинків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, так само як не допускати інші взаємовідносини з третіми особами, які носять корисливий або протиправний характер.
За висновком суду, сам факт порушення відносно ОСОБА_1 кримінальної справи є достатньою та вагомою підставою поставити під сумнів доброчесність та авторитет позивача, як працівника поліції, що охоплюється поняттям дисциплінарного проступку.
З огляду на встановлені в ході службового розслідування обставини, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним.
Суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги   ОСОБА_1 , доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

                              Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року в адміністративній справі № 160/11795/20 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з 17 серпня 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених ст. 328 КАС України. 
                              Повна постанова складена 17 серпня 2023 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров