Справа № 461/4833/23                                Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р. 
Провадження № 33/811/950/23                                Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Романишина Ярослава Олексійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника адвоката Романишина Ярослава Олексійовича на постанову Галицького районного суду м. Львова від 29 червня 2023 року, щодо ОСОБА_1 ,
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80грн.
Згідно постанови, ОСОБА_1 , 04 червня 2023 року, о 00 год. 20 хв., у м. Львові на вул. Винниченка, 26, керував транспортним засобом «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820ARHE - 0184», при здійсненні відеофіксації на нагрудні камери, результат тесту - 0,26 ‰. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України.
Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 та його захисник адвокат Романишин Я.О. подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати дану постанову, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зазначають, що з рішенням суду першої інстанції вони не погоджуються, оскільки місцевим судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки не відповідають фактичним обставинам справи.
Повідомляють, що з протоколом про адміністративне правопорушення водій не погоджувався, а від надання пояснень на місці події відмовився, оскільки йому не було роз`яснено права та обов`язки, своєї вини не визнає, так як алкоголю не вживав.
Наголошують, що відеозапис, долучений до матеріалів справи не є безперервним та постійно переривається, окрім того його джерело походження є невідомим, на відеозаписі не зафіксовано момент розпакування трубочки та процедуру продування приладу, окрім того відсутній факт руху транспортного засобу.
Працівниками поліції не було зазначено причин проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та не повідомлено ознак сп`яніння водієві, не роз`яснено порядок проходження огляду та не надано документів на прилад «Драгер», окрім того надано несправні муштуки.
Звертають увагу, що у водія виникли сумніви, щодо справності газоаналізатора, у зв`язку із чим із результатом він не погодився, просив надати можливість пройти тест повторно.
Зазначають, що працівники поліції ввели в оману ОСОБА_1 та не направили у медичний заклад для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №284271 від 4 червня 2023 року (а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820ARHE - 0184»тест №1635, відео велося на нагрудні відеореєстратори №474185,471889;
- інформацією з роздруківки приладу «Drager Alcotest 6820» (а.с. 1), відповідно до якої огляд було проведено о 00 год. 21 хв., 4 червня 2023 року, результат огляду 0,26 проміле, з результатом водія ознайомлено;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), відповідно до якого у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння шкірного покриву обличчя), проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820ARHE - 0184» (результат 0,26 проміле), з результатом водій погодився, що підтвердив своїм підписом;
- відомостями, що містяться у рапорті старшого сержанта поліції І.Качмара (а.с. 4), відповідно до якого, під час патрулювання о 00 год. 20 хв., 3 червня 2023 року, було виявлено автомобіль «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 (у період дії комендантської години) під керуванням водія ОСОБА_1 , у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя) запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (результат 0,26 проміле), окрім того повідомлено водія, що він може відмовитися від проведення огляду чи пройти такий огляд у медичному закладі;
- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було досліджено в судовому засіданні, на якому зафіксовано опитування водія ОСОБА_1 , під час якого водієві було повідомлено, що з автомобіля чути запах алкоголю, запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, роз`яснено порядок проходження такого огляду, надано на вибір герметично запаковану трубку (перший раз водієві не вдалося продути прилад), надано інший муштук (водій підтвердив, що трубка візуально справна), продув прилад «Драгер» , результат 0,26 проміле, водій просив надати іншу трубку та пройти тест повторно, працівниками поліції йому роз`яснено, що повторно пройти тест на приладі «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу не можна, водієві повідомлено, що буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, ознайомлено з протоколом, роз`яснено права та обов`язки, відсторонено водія від керування транспортним засобом, окрім того апеляційний суд зазначає, що на відео зафіксовано також проведення огляду наступного водія ( результат огляду негативний); 
Аргументи апелянтів, що водієві не було роз`ясненого його права та обов`язки, внаслідок чого він відмовився від надання пояснень, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що працівниками поліції було роз`ясненого права та обов`язки, окрім того водій зазначив, що не бажає надавати пояснення відповідно до ст. 63 Конституції України, також у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 284271 від 4 червня 2023 року (а.с. 2), зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Доводи сторони захисту, що відеозапис, долучений до матеріалів справи не є безперервним та постійно переривається, його джерело походження є невідомим, не заслуговують на увагу апеляційного суду.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.
Згідно з пунктом 2 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Доводи про відсутність даних щодо технічних засобів, за допомогою яких здійснювалася відеофіксація є необґрунтованими, оскільки диспозиція ст. 256 КУпАП та інші норми закону не містять вимоги до засобу відеофіксації. Окрім того, аналізуючи норми КУпАП в сукупності, зазначення в постанові про адміністративне правопорушення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, є тільки обов`язковим при винесенні відповідної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або ж відповідним приладом (технічним засобом) зафіксовані певні показники швидкість руху, наявність парів алкоголю у повітрі, що видихається, тощо. В даному ж випадку відеозапис є достовірним доказом по справі, який був досліджений та оцінений судом в сукупності з іншими доказами.
Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, на ньому зафіксовано в повному обсязі обставини події, а саме опитування водія, пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, процедуру огляду та його наслідки, роз`яснення прав та обов`язків, ознайомлення з протоколом.
Твердження апелянтів, що на відео не зафіксовано момент розпакування трубочки та процедуру продування приладу, окрім того відсутній факт руху транспортного засобу, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 зазначав, що керував даним транспортним засобом (а саме забирав друга), окрім того він підтвердив цілісність муштука, самостійно його вибрав серед інших, окрім того в його присутності було розпаковано трубочку та встановлено в газоаналізатор «Драгер».
Покликання сторони захисту, що працівниками поліції не було зазначено причин проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та не повідомлено ознак сп`яніння водієві, не роз`яснено порядок проходження огляду та не надано документів на прилад «Драгер», окрім того надано несправні муштуки, не заслуговують на увагу апеляційного суду оскільки спростовуються відеозаписом та іншими доказами зазначеними вище за текстом. Окрім того, апеляційний суд зазначає, що водій не просив надати йому документи на газоаналізатор «Драгер», яким було проведено тестування.
Доводи сторони захисту, що у працівників поліції було упереджене ставлення до водія, та введено його в оману, не заслуговують на увагу апеляційного суду.
Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Пунктом 1 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Як вбачається з матеріалів відеозапису, долученого до справи, жодного упередженого ставлення у працівників поліції до ОСОБА_1 не було, всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 256, 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735.
Працівниками поліції запропоновано водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, роз`яснено порядок проходження такого огляду, наслідки відмови, проведено огляд за допомогою газоаналізатора «Драгер», після чого складено протокол про адміністративне правопорушення.
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та адвоката Романишина Я.О, є необґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційну скаргу сторони захисту слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Галицького районного суд м. Львова від 29 червня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Романишини Ярослава Олексійовича - без задоволення.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                Партика І.В.