Справа № 758/2648/23                                                                              Суддя в суді першої інст. - Павленко О.О.
Провадження № 33/824/3574/2023                                                      Суддя-доповідач - Полосенко В.С.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
04 вересня 2023 року                                                                                              м. Київ
 
            Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.
за участі:
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , 
захисника - Нечваля Я.В., 
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 21 червня 2023 року, якою
             ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-
 
В С Т А Н О В И В: 
            Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 27.02.2023 року о 03 год. 05 хв. за адресою: м. Київ, пр-т Правди, 17, керував транспортним засобом «Ford» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у визначеному законом порядку зі згоди водія, із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер», результат якого 1,14 ‰, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
            
            Постановою Подільського районного суду м. Києва від 21 червня 2023 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі   неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.         
            Не погоджуючись із зазначеною постановою, захисник Нечваль Я.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
            Мотивуючи доводи щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпА захисник зазначає про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. При цьому в матеріалах справи відсутні жодні належні докази, які б встановлювали факт керування ОСОБА_1 автомобілем.
            Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення  ОСОБА_1  вимог п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в  матеріалах провадження доказами, а саме:результатом технічного приладу «Драгер», згідно якого результат 1,14 ‰, дата проведення - 27.02.2023 року, час - 03 год. 14 хв. (а.с.1), протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №375420 (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проба позитивна 1,14 ‰, ОСОБА_1 з результатом згоден, від підпису відмовився (а.с.3), постановою про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.122 КУпАП (а.с.4), диском з відеозаписом з нагрудної камери з №470797, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що він керував автомобілем «Ford» д.н.з. НОМЕР_1 , а коли побачив автомобіль патрульної поліції, то швидко припаркував свій автомобіль і вийшов з нього. Працівники поліції зупинили його, коли він йшов пішки, на що ОСОБА_1 повідомив, що йде шукати дружину, оскільки вона пішла за цигарками. Він випивав ввечері та не заперечував факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, а тому пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер», результат якого 1,14 ‰. На відео зафіксовано, як ОСОБА_1 неодноразово повідомляє працівникам поліції, що їхав на машині, а потім неодноразово повідомляє, що не їхав, а автомобіль стояв нерухомий. Працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 про те, що його автомобіль припаркований на виїзді з прилеглої території, за що складається постанова про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП. Після чого працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 про те, що його автомобіль буде евакуйовано на штрафмайданчик. Згодом дружина ОСОБА_1 викликає другий наряд поліції по мобільному телефону та повідомляє їм, що її чоловік виїхав поставити автомобіль в гараж та був зупинений працівниками поліції (а.с.5).
Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність  винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 (а) ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційний суд критично ставиться до доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки вони були ретельно перевірені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
            Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.
           Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.
 Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  залишити без задоволення,  а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 21 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.   
 
Суддя                                                                                                      В.С. Полосенко