УХВАЛА

15 серпня 2023 року 
м. Київ
справа №640/18734/20
адміністративне провадження №К/9901/37242/21
Верховний Суд у складі колегії судді: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Чиркіна С.М., судді Шарапи В.М.,
за участю секретаря судового засідання: Самари В.С.,
представника позивачів Ткаченко О.Ю., Борисенка Д.В.,
представника відповідача Смикалова В.Р.,
представника третіх осіб Хромова О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду адміністративної справи № 640/18734/20
за позовом Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння», Товариства з обмеженою відповідальністю «Скела Терциум» 
до Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг, 
треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор Газотранспортної системи України» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.Комодітіз», 
про визнання протиправним та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2021 року відкрито касаційне провадження в адміністративній справі № 640/18734/20, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 9 вересня 2021 року.
Ухвалою від 6 липня 2023 року справу № 640/18734/20 призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 1 серпня 2023 року, яке перенесено на 15 серпня 2023 року.
13 січня 2022 року від ПАТ «ВК «Укрнафтобуріння» (далі також - заявник, скаржник) надійшло клопотання про передачу адміністративної справи № 640/18734/20 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
15 січня 2022 року від ТОВ «Ю.Комодітіз» (далі також - третя особа) надійшла заява, якою третя особа підтримала вищезазначене клопотання позивача, погодившись із наведеними у ньому доводами.
Зокрема, в обґрунтування клопотання про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду ПАТ «ВК «Укрнафтобуріння» зазначає, що у цій справі існує виключна правова проблема, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.
Обґрунтовуючи наявність критеріїв, визначених частиною п`ятою статті 346 КАС України, наявність яких дає підстави віднести спір у цій справі до виключної правової проблеми, скаржник вказує, що такі критерії мають оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного вимірів.
За якісним критерієм, за твердженням представника ПАТ «ВК «Укрнафтобуріння», виключна правова проблема у цій справі полягає у відсутності сталої судової практики, необхідності застосування інституту аналогії, необхідності здійснення судового тлумачення норм закону. Оскільки до цього часу у провадженні жодного іншого суду не перебуває справа з аналогічним предметом та підставами позову, відповідно й відсутні будь-які висновки з аналогічних (подібних) спорів Верховного Суду.
У цьому зв`язку заявник наголошує, що фактичне делегування Регулятором прав щодо формування розміру плати за нейтральність балансування Оператору ГТС, недостатня прозорість складових плати за нейтральність балансування та спірність обсягів газу, що використовуються під час її розрахунку, ставлять під сумнів імплементацію зазначеного ринкового механізму.
Заявник вважає, що одним із ключових та ефективних механізмів, який сприятиме створенню необхідних ринкових механізмів запровадження плати за нейтральність балансування є розробка та оприлюднення методології розрахунку, що встановить прозорий, недискримінаційний та економічно обґрунтований тариф для учасників ринку природного газу, та внесення відповідних змін до постанови НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2493 «Про затвердження Кодексу ГТС». 
Стосовно кількісного виміру виключна правова проблема у цій справі виражається у тому, що наявність спірних положень Кодексу ГТС у перспективі зумовить виникнення значної кількості спорів на предмет законності конкретно визначених сум плати за нейтральність балансування.
Проаналізувавши доводи заявника, наведені у зазначеному клопотанні, колегія суддів у складі Верховного Суду доходить висновку, що воно не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Згідно з частиною 1 статті 347 КАС України, питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.
Частиною 3 цієї статті передбачено, що питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати може бути вирішене до прийняття постанови судом касаційної інстанції.
Тому, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне, до вирішення даної справи у касаційному порядку, вирішити клопотання скаржника про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Частиною п`ятою статті 346 КАС України визначено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
За змістом наведеної норми права, для передачі справи на розгляд до Великої Палати Верховного Суду необхідна наявність виключної правової проблеми з врахуванням кількісного та якісного показників.
Тобто, по-перше, правова проблема має існувати не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості справ, які або вже існують, або можуть виникнути з врахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності; мають існувати обставини, з яких вбачається, що відсутня стала судова практика у відповідних питаннях, поставлені правові питання не визначені на нормативному рівні, відсутні процесуальні механізми вирішення такого питання тощо; по-друге, вирішення виключної правової проблеми вплине на забезпечення сталого розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 та від 10 листопада 2021 року у справі № 825/997/17, та застосованою Верховним Судом, зокрема у постановах від 18 грудня 2019 року у справі № 804/937/16, від 16 березня 2020 року у справі № 1.380.2019.001962, від 11 лютого 2021 року у справі № 240/532/20, від 25 лютого 2021 року у справі № 580/3469/19, від 6 квітня 2021 року у справі № 640/14645/19 та від 18 травня 2022 року у справі № 160/5259/20.
Як вбачається зі змісту заявленого представником ПАТ «ВК «Укрнафтобуріння» клопотання, в основу його обґрунтування покладено припущення про те, що у разі, якщо спірні положення Кодексу ГТС не будуть скасовані у судовому порядку, це зумовить виникнення чисельних спорів стосовно нарахування плати за нейтральність балансування.
Водночас, у клопотанні не наведено мотивів на підтвердження підстав вважати, що передача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду сприятиме забезпеченню сталого розвитку права та формуванню єдиної правозастосовної практики, зокрема: не наведено постанов Верховного Суду, в яких містяться різні або суперечливі правові висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, що може свідчити про відсутність сталої судової практики з цього питання; не вказано, які саме підстави можуть зумовити виникнення чисельних спорів у цій категорії справ у майбутньому; не обґрунтовано наявності інших критеріїв, за якими спір, що виник у цій справ, відповідає ознакам виключної правової проблеми, як у кількісному, так і якісному вимірах. 
Натомість, наведені у клопотанні про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду мотиви фактично ґрунтуються на твердженні про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме - положень статті 13 Закону України «Про ціни і ціноутворення» та статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», та порушення норм процесуального права, а саме - положень статей 2 та 77 КАС України.
Отже, питання, порушене ПАТ «ВК «Укрнафтобуріння» у клопотанні про передачу справи № 640/18734/20 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, не відповідає ознакам виключної правової проблеми.
Разом з тим, усі питання, пов`язані із перевіркою правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, формулювання правового висновку стосовно порядку застосування норми матеріального права у спірних правовідносинах, у тому числі здійснення тлумачення цієї норми права, застосування, за необхідності, інституту аналогії, у силу положень частини четвертої статті 328 КАС України, є завданням касаційного перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій. Такий перегляд відповідно до статті 327 КАС України здійснюється Верховним Судом.
З огляду на вищенаведене, у задоволенні клопотання скаржника про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду слід відмовити.
Керуючись статтями 248, 346, 347, 255, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:
1. Відмовити у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду адміністративної справи № 640/18734/20.
2. Копію цієї ухвали направити учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                 Я.О. Берназюк
Судді:                                                                                                                                   С.М. Чиркін
                                                                                                    В.М. Шарапа