ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

06 вересня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 496/3264/23	
Головуючий в 1 інстанції: Пасечник М.Л.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,
при секретарі - Альонішко С.І.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 11 травня 2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1  до  Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області  про касування рішень суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, протоколів про адміністративне правопорушення та закриття проваджень, - 
ВСТАНОВИЛА:
          У травні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявоюдо відповідача, в якій просив скасувати постанови серії БАД № 088181, № 088182 від 09.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1  ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., провадження закрити; 
- скасувати постанову, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1  ст. 130 КУпАП  та інші статті закрити на підставі п. 1 ч. 1  ст. 247 КУпАП  у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення.
          Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 11 травня 2023 року  року у відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції в Одеській області в частині скасування протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД № 122815 від 09.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП, серії ААД № 122814 від 09.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1  ст. 130 КУпАП, серії ВАВ № 763641 від 09.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за  ст. 185 КУпАП  та закриття провадження у справах — відмовлено.
          Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач надав апеляційну скаргу, в якій   посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та надати доступ до правосуддя, винести нове рішення по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Доводами апеляційної скарги зазначено, що протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 763541, серії ААД № 122814 та серії ААД № 122815 складені з порушенням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, містять обставини, які не відповідають дійсності, не містять місця складення протоколу, місця вчинення правопорушення, суті правопорушення, натомість описує суть неіснуючого адмінправопорушення, за яке не передбачена адміністративна відповідальність. Вказує, що такий протокол про адмінправопорушення не може вважатись достатнім та належним доказом по справі.   
          Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем до суду не надано.
          Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового  розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України. 
          Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.                               
          Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.                                                                      Судом першої інстанції встановлено, що позивач надав суду п`ять документів, які просить скасувати та провадження по ним закрити, а саме: 1) постанову серії БАД № 088181 від 09.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1  ст. 126 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.; 2) постанову серії БАД № 088182 від 09.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1  ст. 126 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення в порядку  ст. 36 КУпАП; 3) протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 122815 від 09.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за  ст. 122-2 КУпАП; 4) протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 122814 від 09.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1  ст. 130 КУпАП; 5) протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 763641 від 09.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за  ст. 185 КУпАП.
          Приймаючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що слід відмовити у відкритті провадження в частині скасування протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД №122815 від 09.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за  ст. 122-2 КУпАП, серії ААД № 122814 від 09.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1  ст. 130 КУпАП, серії ВАВ № 763641 від 09.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за  ст. 185 КУпАП  та закриття провадження у справах, оскільки вони не підлягають оскарженню в порядку  КАС України.
          Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.                                                                                                              
За приписами частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Пунктами 2, 3  статті 23 Закону України «Про Національну поліцію»  визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Відповідно до пункту 1 розділу III Положення про управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції від 07.11.2015 №1/2, УПП у м. Києві ДПП відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, у випадках передбачених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення.
Відповідно  статті 245 КУпАП  завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлений причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Адміністративне розслідування являє собою адміністративно-процесуальну процедуру, що складається із сукупності адміністративно - процесуальних дій, спрямованих на збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Адміністративне розслідування проводиться з метою виявлення додаткових обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тобто обставин, які не встановлюються в протоколі і не встановлюються у повному обсязі при попередній перевірці.
В силу вимог частини 1  статті 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до  статті 254 КУпАП  про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених  статтею 258 цього Кодексу.
Згідно приписів  статті 278 КУпАП  орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Згідно зі  статтею 251 КУпАП  доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою. яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також, працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки. відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених  статтею 255 цього Кодексу.
В той же час, дані, що містяться в протоколі, в силу вимог  статті 251 КУпАП, є доказами, які підлягають оцінці судом в порядку  ст. 252 цього ж кодексу  при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Відповідність та законність дій щодо складання протоколу та долучення до матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності інших доказів має оцінюватись судом (суддею), в провадженні якого знаходиться матеріал про притягнення особи до адміністративної відповідальності, у сукупності з іншими доказами відповідно до процесуального закону.
Згідно зі  статтею 252 КУпАП  орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої  Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті  121, частинами третьою і четвертою статті  122, статтями  122-2,  122-4,  122-5, частинами другою і третьою статті  123, статтею  124, частиною четвертою статті  127, статтями  127-1,  130,  139, частиною четвертою статті  140,  188-28 КУпАП.
Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за  ст.124 КУпАП  здійснюють судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів (ст. 221 КУпАП).
Аналіз викладеного свідчить, що правильність складання протоколів зобов`язаний перевіряти орган, до компетенції якого віднесено розгляд справи про адміністративне правопорушення, в якій протокол є доказом.
Колегія суддів зазначає, що факт складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення не свідчить про фактичну вину особи в дорожньо-транспортній пригоді. Протокол про адміністративне правопорушення є носієм доказової інформації, яка в подальшому може бути використана органом, який здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення з метою прийняття рішення щодо наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення в діях особи.
Отже, протокол фіксує обставини та факти виявлених порушень законодавства та не є рішенням, що створює правові наслідки і не змінює стан суб`єктивних прав, в даному випадку для позивача, оскільки таким рішенням є постанова, яка приймається на підставі протоколу.
Оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху здійснюється ними на виконання покладених на них функцій та завдань, а дії зі складання протоколу про адміністративне правопорушення не породжують правових наслідків для позивача.
          Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 червня 2023 року у справі № 752/5417/19.
          В контексті вказаного слід додатково звернути увагу, що частиною 2  статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України  визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією  та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
          У  статті 5 КАС України  передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2  статті 5 КАС України).
Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.
В контексті спірних правовідносин слід наголосити, що складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень  статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.
Разом із тим, розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.
Подібні за змістом висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 07 лютого 2019 року у справі № 640/6550/15-а.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відмови у відкритті провадження в частині скасування протоколів про адміністративне правопорушення, оскільки вони не підлягають оскарженню в порядку КАС України.
          На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала Біляївського районного суду Одеської області ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.                                                                                           Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                        
Керуючись  ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 11 травня 2023 року - залишити без змін.
Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 18.09.2023 року.

Головуюча суддя:                                                                                        О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                           А.В. Бойко

Суддя:                                                                                                           А.Г. Федусик