ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Дмитрук В.В.

10 липня 2023 року	Львів	Справа № 803/2394/15 пров. № СК-А/857/1286/23	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого-судді:                                         Бруновської Н.В.
суддів:                                                             Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства "Передпускова дирекція шахти № 10 "Нововолинська" на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року    у справі № 803/2394/15 за адміністративним позовом Нововолинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Державного підприємства «Передпускова дирекція шахти №   10 «Нововолинська» про стягнення податкового боргу,- 
В С Т А Н О В И В :
25.08.2015р. позивач, Нововолинська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області звернувся з позовом до Державного підприємства «Передпускова дирекція шахти №   10 «Нововолинська», у якому просив суд: 
- стягнути податковий боргу в розмірі 2   396 213 грн 99   коп. 
09.09.20215р. Постановою Волинського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 803/2394/15 позов задоволено повністю.
07.10.2015р. Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду заяву Державного підприємства «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» про розстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі № 803/2394/15 задоволено.
Суд розстрочив виконання Постанови Волинського окружного адміністративного суду від 09.09.2015р. у справі № 803/2394/15 на 60 календарних місяців шляхом щомісячної сплати суми податкового боргу в розмірі - 2 396 213 грн. 99 коп., а саме: з листопада 2015 року - вересень 2020 року – 39 936 грн. 90 коп., жовтень 2020 року - 39 936 грн. 89 коп.
20.12.2022р. Державне підприємство «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» звернувся до суду із заявою в порядку ст. 382 КАС України, у якій просив суд:
- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Волинській області у відповіді на ухвалу про прийняття до розгляду заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду подати письмові пояснення щодо поданої заяви (в т.ч. щодо виконання Постанови та Ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 09.09.2015р. та від 07.10.2015р. у цій справі) та їх документальне підтвердження, встановивши строк для подання до суду пояснень та документів (разом із доказом направлення їх копій заявнику);
- за результатами розгляду звіту Головного управління Державної податкової служби у Волинській області визначити протиправними рішення про відмову в задоволенні заяви про списання у відповідності до п.14.1.11 Податкового кодексу України заборгованості по Постанові Волинського окружного адміністративного суду від 09.09.2015р. та ухвалі Волинського окружного адміністративного суду від 07.10.2015р. у справі №803/2394/15 в загальному розмірі 2 396 213 грн 99 коп.;
- 27.12.2022р. Волинський окружний адміністративний суд вказану заяву повернув заявнику без розгляду.
Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Державне підприємство "Передпускова дирекція шахти № 10 "Нововолинська" подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Апелянт просить суд, ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 27.12.2022р. скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву задовольнити. 
ч.1 ст.308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В ст.370 КАС України видно, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
ч.1 ст.372 КАС України передбачено, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.
Питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано ст.382 КАС України.
Із змісту ч.1, ч.2 ст.382 КАС України видно, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, може встановити суд першої чи апеляційної інстанції. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу. 
Тобто, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення.
Апеляційний суд зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи - позивача.
З аналізу зазначених норм законодавства видно, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.
Слід зазначити, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.
Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.
Тому, після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили, суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.
В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що невиконанням рішення суду, яке набрало законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому.
Рішення суду, яке набрало законної сили - має бути виконане. Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду, оскільки довіра людини до суду формується не тільки через призму справедливого судового рішення, а й зокрема через виконання цього рішення.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що Державне підприємство «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» не є належним заявником в розумінні ст.382 КАС України, ст. 383 КАС України, оскільки є відповідачем у даній справі, що виключає можливість та право такого відповідача подавати заяви в порядку вказаних статей.
Крім того, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що саме на Державне підприємство «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» покладено обов`язок виконання судового рішення, що набрало законної сили і судом розстрочено виконання вказаного рішення відповідно до ухвали суду від 07.10.2015р.
ч.2 ст.167 КАС України передбачено, що якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заяву слід повернути заявнику без розгляду, в порядку ч.2 ст.167 КАС України оскільки вона є очевидною безпідставною та необґрунтованою.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також,  п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Державного підприємства "Передпускова дирекція шахти № 10 "Нововолинська" – залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року    у справі № 803/2394/15 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	Р. Б. Хобор 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 10.07.2023р.