УХВАЛА
17 липня 2023 року
м. Київ
справа № 761/14482/23
провадження № 51-4275ск23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського апеляційного суду від 05 липня 2023 року,
встановив:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 , зміст якої викладено іноземною мовою, що не узгоджується з вимогами чинного законодавства з огляду на таке.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні                                   є українська мова.
За змістом приписів ч. 5 ст. 10, п. 4 ч. 1 ст. 92 Конституції України застосування мов                   в Україні гарантується Конституцією України та порядок застосування визначається виключно законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова.
Частиною 1 ст. 29 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) передбачено, зокрема, що Кримінальне провадження здійснюється державною мовою.
За таких обставин, при оскарженні до касаційного суду судового рішення, скарга має бути викладена українською мовою чи в перекладі на державну мову.
Така позиція узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 вересня 2022 року (справа № 521/12324/18, провадження № 51-5817 кмо 21).
Крім того, перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на відповідність вимогам                       ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вимог цієї статті. 
Так, п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що в касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка її подає, до суду касаційної інстанції.
Статтею 436 КПК визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у  суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Засуджений у касаційній скарзі просить, зокрема, за результатами її розгляду, скасувати вирок Київського апеляційного суду від 05 липня 2023 року та постановити свій вирок. Однак такі вимоги не узгоджуються  з положеннями ст. 436 КПК у частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду, оскільки скасування вироку апеляційного суду є підставою для призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції або закриття кримінального провадження.
До того ж, у разі повторного звернення, засудженому необхідно враховувати, що перегляд судових рішень у касаційному порядку здійснюється внаслідок подання касаційної скарги, як це передбачено главою 32 КПК, у зв`язку з чим йому необхідно дотримуватися форми звернення та правильно назвати поданий ним процесуальний документ, тобто - «касаційна скарга», а не «касация».
З огляду на те, що касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

 
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_4 і встановитистрок п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                           ОСОБА_3