ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
«05» жовтня 2023 року
м. Харків
справа № 953/2248/23
провадження № 22ц/818/1721/23
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -         Бурлака І.В. (суддя-доповідач),
суддів        -             Маміної О.В., Яцини В.Б.,
учасники справи: 
позивач –  ОСОБА_1 , представник позивача – ОСОБА_2 ,
відповідач –  ОСОБА_3 , представниця відповідача – ОСОБА_4 
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 липня 2023 року в складі судді Демченко С.В.
в с т а н о в и в:
У березні 2023 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів, який у подальшому уточнив та просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 163 862,90 грн та 1638,62 грн судового збору.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28 червня 2023 року позов ОСОБА_1 – задоволено; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 140 471,50 грн; зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області перерахувати на користь позивача ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_1 , ІПН/ЄДРПОУ 3224816990, номер карти НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 140 471,50 грн, зараховані відповідно до платіжної інструкції № 41263893 від 24 травня 2023 року від платника ОСОБА_4 на депозитний рахунок/розрахунковий рахунок НОМЕР_3 з призначенням платежу: цивільна справа №953/2248/23 Київського районного суду м. Харкова Вакула Є.О.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3 % річних у розмірі 3163,50 грн, інфляційні втрати у розмірі 20 227,90 грн; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1638,62 грн.

30 червня 2023 року за допомогою системи «Електронний суд» ОСОБА_1 через свого представника до суду першої інстанції подав заяву про ухвалення додаткового рішення, яка мотивована тим, що у позовній заяві він на виконання положень пункту 9 частини 3 статті 175 ЦПК України повідомив суд про те, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат по справі у суді першої інстанції, зокрема, за витрати на професійну правничу допомогу складає 30 000,00 грн.
Зазначив, що 02 січня 2023 року між Адвокатським бюро «Олексія Романченко» та ним укладено договір № 01/01-2023 та цього ж дня укладено додаткову угоду № 1, за умовами якої сторони погодили, що гонорар Адвокатського бюро за ведення справи у суді першої інстанції становить 30 000,00 грн у будь-якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на користь клієнта.

Посилався на те, що сума гонорару Адвокатського бюро є фіксованою та не залежить від витрат часу, обігу підготовлених та поданих документів чи ухвалення судом рішення на користь клієнта, а тому ці обставини не впливають на вартість наданої професійної правничої допомоги та, відповідно, на розмір судових витрат. 

Зазначив, що 30 червня 2023 року між Адвокатським бюро «Олексія Романченко» та ним підписано акт виконаних робіт № 1 до договору № 01/01-2023 від 02 січня 2023 року, відповідно до якого сторони погодили, що відповідно до пунктів 1, 8 додаткової угоди № 1 від 02 січня 2023 року до договору № 01/01-2023 від 02 січня 2023 року Адвокатське бюро надало клієнту правничу допомогу у Київському районному суді м. Харкова при розгляді справи № 953/2248/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, а саме: підготовлено позовну заяву про стягнення коштів від 28 березня 2023 року – витрачено 2,5 години; підготовлено заяву про збільшення позовних вимог від 13 травня 2023 року – витрачено 1 годину; підготовлено відповідь на відзив від 29 травня 2023 року – витрачено 1,5 години; підготовлено письмові пояснення від 13 червня 2023 року – витрачено 1 годину; підготовлено заяву про збільшення позовних вимог від 13 червня 2023 року – витрачено 1 годину; підготовлено клопотання про ознайомлення з матеріалами справи від 13 червня 2023 року та здійснено ознайомлення з матеріалами справи № 953/2248/23 – витрачено 1 годину; прийнято участь у судовому засіданні 18 травня 2023 року – витрачено 0,5 години; прийнято участь у судовому засіданні 07 червня 2023 року – витрачено 0,5 години; прийнято участь у судовому засіданні 28 червня 2023 року – витрачено 2 години; підготовлено заяву про ухвалення додаткового рішення від 30 червня 2023 року – витрачено 2 години. Загальний час, витрачений Адвокатським бюро на надання вищевказаної правової допомоги, становить 13 годин.
Вважав, що понесення ним витрат на професійну правничу допомогу підтверджено належними та допустимими доказами, а тому, вказані витрати підлягають стягненню із відповідача на його користь.

Просив ухвалити додаткове судове рішення та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн.
Додатковим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 липня 2023 року у задоволенні заяви представника  ОСОБА_1 адвоката Романченка О.М. про ухвалення додаткового рішення у справі – відмовлено.

На вказане додаткове рішення  ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просив додаткове рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви адвоката Романченка О.М. від 30 червня 2023 року про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухваленні додаткового рішення суд першої інстанції неправильно застосував норм матеріального права, порушив норми процесуального права. Так, процесуальний закон встановлює альтернативні варіанти порядку та способу подання стороною доказів на підтвердження понесених нею судових витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідно заяву. Тобто, єдиною умовою для подання відповідних доказів на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду є наявність відповідної заяви про такий порядок та спосіб подання доказів, зробленої стороною до закінчення судових дебатів. Зазначив, що процесуальний закон не обмежує сторони у формі такої заяви, не пов`язує право подання стороною відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду ані з можливістю або неможливістю сторони подати відповідні докази разом із позовною заявою, ані з наявністю або відсутністю клопотання сторони про подання доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Вказав, що у своїй позовній заяві він повідомив суд про те, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат по справі у суді першої інстанції складає 31 598,84 грн, з яких 30 000,00 грн – витрати на професійну правничу допомогу, а 1 598,84 грн – витрати по сплаті судового збору. Крім того, ним було повідомлено суд (зроблено заяву) про те, що докази на підтвердження розміру судових витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу у даній справі буде надано до суду протягом п`яти днів після ухвалення позитивного для відповідача судового рішення разом із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат. 30 червня 2023 року, тобто в межах п`ятиденного строку після ухвалення рішення по суті спору, ним подано до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового судового рішення, до якої на підтвердження факту понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу долучено відповідні документи. Вважав, що ним повністю дотримано встановлений частиною 8 статті 141 ЦПК України порядок та спосіб подання доказів на підтвердження понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу. Вказав, що загальний час, витрачений Адвокатським бюро на надання вищевказаної правової допомоги, становить 13 годин, а згідно умов додаткової угоди № 1 від 02 січня 2023 року до договору № 01/01-2023 від 02 січня 2023 року гонорар Адвокатського бюро за надання правничої допомоги клієнту у суді першої інстанції становить 30 000,00 грн. Таким чином, понесення ним витрат на професійну правничу допомогу підтверджено належними та допустимими доказами, а тому, вказані витрати підлягали стягненню із відповідача на користь позивача.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, додаткове рішення суду – скасувати.

Додаткове рішення суду мотивовано тим, що позивачем до судових дебатів у справі не зроблено заяву про надання доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду, тому заява про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає. 

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що, звертаючись до суду першої інстанції з позовною заявою ОСОБА_1 зазначив попередній (орієнтовний) розмір судових витрат по справі, з яких 30 000,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу. Також вказав, що докази на підтвердження розміру судових витрат, понесених ним на професійну правничу допомогу у даній справі буде надано до суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення разом із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат. Аналогічне ОСОБА_1 зазначав і в заявах про збільшення позовних вимог від 13 травня 2023 року та 13 червня 2023 року.
До заяви про ухвалення додаткового рішення надано копію договору № 01/01-2023 від 02 січня 2023 року, укладеного між Адвокатським бюро «Олексія Романченко» та ОСОБА_1 та копію додаткової угоди № 1 від 02 січня 2023 року, за умовами якої сторони, зокрема, погодили, що гонорар Адвокатського бюро за ведення справи у суді першої інстанції становить 30 000,00 грн у будь-якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на користь клієнта.
ОСОБА_1 також надано копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1123391 від 28 березня 2023 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1584 від 10 вересня 2008 року.

Згідно акту виконаних робіт № 1 від 30 червня 2023 року до договору № 01/01-2023 від 02 січня 2023 року Адвокатське бюро надало клієнту правничу допомогу, а саме: підготовлено позовну заяву про стягнення коштів від 28 березня 2023 року – витрачено 2,5 години; підготовлено заяву про збільшення позовних вимог від 13 травня 2023 року – витрачено 1 годину; підготовлено відповідь на відзив від 29 травня 2023 року – витрачено 1,5 години; підготовлено письмові пояснення від 13 червня 2023 року – витрачено 1 годину; підготовлено заяву про збільшення позовних вимог від 13 червня 2023 року – витрачено 1 годину; підготовлено клопотання про ознайомлення з матеріалами справи від 13 червня 2023 року та здійснено ознайомлення з матеріалами справи № 953/2248/23 – витрачено 1 годину; прийнято участь у судовому засіданні 18 травня 2023 року – витрачено 0,5 години; прийнято участь у судовому засіданні 07 червня 2023 року – витрачено 0,5 години; прийнято участь у судовому засіданні 28 червня 2023 року – витрачено 2 години; підготовлено заяву про ухвалення додаткового рішення від 30 червня 2023 року – витрачено 2 години. Загальний час, витрачений Адвокатським бюро на надання вищевказаної правової допомоги, становить 13 годин.

Згідно із пунктами 2, 5 додаткової угоди № 1 від 02 січня 2023 року до договору № 01/01-2023 від 02 січня 2023 року гонорар Адвокатського бюро за надання правничої допомоги клієнту у суді першої інстанції при розгляді Київським районним судом м. Харкова справи № 953/2248/23 становить 30 000,00 грн у строк до 12 серпня 2023 року.

В свою чергу, ОСОБА_3 подав до суду першої інстанції клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу та просив зменшити ці витрати до 1 000,00 грн.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (стаття 246 ЦПК України).

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.
Вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються у спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. 

Указані висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19).

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду; по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22) містяться висновки про те, що аналіз норм статті 126, 137, 141 ЦПК України вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду. Водночас потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_3 про стягнення коштів, який у подальшому уточнив.

Звертаючись до суду першої інстанції з позовною заявою ОСОБА_1 зазначив попередній (орієнтовний) розмір судових витрат по справі, з яких 30 000,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу. Також вказав, що докази на підтвердження розміру судових витрат, понесених ним на професійну правничу допомогу у даній справі буде надано до суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення разом із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат. Аналогічне ОСОБА_1 зазначав і в заявах про збільшення позовних вимог від 13 травня 2023 року та 13 червня 2023 року.
Інтереси ОСОБА_1 в суді першої інстанції представляв адвокат Романченко О.М. на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1123391 від 28 березня 2023 року.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28 червня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.

30 червня 2023 року за допомогою системи «Електронний суд» ОСОБА_1 через свого представника подав до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн. 

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 додав договір № 01/01-2023 від 02 січня 2023 року про надання правової допомоги, додаткову угоду № 1 до договору № 01/01-2023 від 02 січня 2023 року, акт виконаних робіт № 1 від 30 червня 2023 року.

Матеріали справи свідчать про те, що у тексті позовної заяви, а також у текстах заяв про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 зробив заяву про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу та наводив попередній орієнтовний розмір таких витрат.

В подальшому 30 червня 2023 року (у межах визначеного частиною 8 статті 141 ЦІК України строку з дня ухвалення рішення суду) ОСОБА_1 подано докази витрат на професійну правничу допомогу разом із відповідною заявою. 
Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку щодо дотримання ОСОБА_1 процесуальних вимог щодо порядку та строків подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу для вирішення судом питання щодо їх стягнення з іншої сторони, оскільки такі докази були подані в межах визначеного нормами процесуального законодавства п?ятиденного строку з дати ухвалення рішення суду, про що було попередньо зроблено письмову заяву, викладену у позові та заявах про збільшення позовних вимог, тобто до закінчення судових дебатів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 до закінчення судових дебатів не зроблено заяви про те, що він просив стягнути на його користь з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу, а також не зроблено заяви про те, що докази витрат на оплату послуг адвоката будуть надані ним протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду, адже такі висновки спростовуються матеріалами справи, зокрема, позовною заявою та заявами про збільшення позовних вимог.

Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 24 грудня 2020 року у справі № 640/20683/19, від 27 січня 2022 року у справі № 921/221/21, від 26 квітня 2022 року у справі № 344/20363/19, від 05 квітня 2023 року у справі № 202/2163/21.

Враховуючи, що питання щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, під час розгляду справи не вирішено, проте про їх розподіл заявлено у позові та заявах про збільшення позовних вимог до закінчення судових дебатів, а відповідні докази подано у передбачений цивільним процесуальним законодавством строк, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення з підстав пропуску строку на подання відповідної заяви та доказів на її підтвердження.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у разі залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без задоволення, суд постановляє відповідну ухвалу, а не додаткове рішення.

Статтею 379 ЦПК України передбачено, що в разі порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення помилкової ухвали, а в нашому випадку, процесуальний документ, постановлений судом першої інстанції є ухвалою, а не додатковим рішенням, є підставою для скасування судового рішення та направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Таким чином, допущені порушення норм процесуального права є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення.
У зв`язку з чим вимога ОСОБА_1 щодо розгляду та задоволення його заяви про ухвалення додаткового рішення судом апеляційної інстанції задоволенню не підлягають, адже додаткове рішення має ухвалити суд, що ухвалив рішення по суті спору, тобто Київський районний суд м. Харкова. 

Керуючись ст.ст.270, 367, 368, 374, 379, ст.ст.381 – 384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – задовольнити частково.
Додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 липня 2023 року – скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий                                                        І.В. Бурлака

Судді                                                                О.В. Маміна

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 05 жовтня 2023 року.