П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/4624/23	

Перша інстанція: суддя Єфіменко К.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача–Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г. В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Одеського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року у справі № 420/4624/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки, третя особа Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, –

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просив:
– визнати протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови ОСОБА_1 визначити розміри його посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт і виготовити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлені довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.201, 01.01.2022 та 01.01.2023 для перерахунку пенсії;
– зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами на 01 січня 2021 року, прожиткового мінімуму працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких i регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів станом на 01 січня 2022 року та прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт, та із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022 та 01.01.2023 перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 , а копії вказаних довідок надіслати позивачу;
– стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704, яка набрала чинності 01.03.2018, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. 21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103, пунктами 1, 2 якої встановлено перерахувати з 01.01.2018 пенсії, призначено із Законом № 2262-XII до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови № 704. В подальшому, 05.03.2019 набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.
У зв`язку з набранням 05.03.2019 законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 та враховуючи висновки Верховного Суду, позивач звернувся до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою щодо підготовки та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідок про розміри грошового забезпечення станом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022 та станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-XII з врахуванням положень Постанова № 704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунків з на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022 та станом на 01.01.2023 пенсії. Проте, листом ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач відмовив позивачу у задоволенні цієї заяви та підготовки запитуваних довідок.
Відзив на позовну заяву відповідач не подавав.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 26 квітня 2023 року у справі № 420/4624/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнив повністю. 
Визнав протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлених довідок про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023.
Зобов`язав Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 з встановленням у довідках посадового окладу і окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з зазначенням інших щомісячних видів грошового забезпечення в розмірах у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів, для здійснення перерахунку пенсії відповідно з 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023.
Стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію зазначає, що у позивача не виникало право на проведення перерахунку його пенсії та як наслідок не виникали законні підстави на очікування від відповідача здійснення перерахунку з 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та на 01.01.2023 розміру його грошового забезпечення із застосуванням як розрахункової величини розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного станом на 1 січня календарного року, з подальшим наданням відповідних довідок до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області. 
Додатково скаржник вказав, що суд першої інстанції при визначенні розмірів посадових окладі та окладів за військовим званням не врахував, що в якості розрахункової величини застосовується розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який був визначений законом на 01.01.2018 у розмірі 1762,00 грн – суд першої інстанції необґрунтовано відхилив аргументи відповідача щодо пропуску строку звернення до адміністративного суду;
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга частково підлягає задоволенню.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером Міністерства оборони України та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перебуваючи на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеської області, що підтверджується матеріалами справи.
Виходячи з положень Постанови КМУ №704 та статей 43 i 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII, позивач в січні 2023 року звернувся до відповідача з заявою в якій просив підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»  на відповідний тарифний коефіцієнт із обов`язковим зазначенням інших щомісячних видів грошового забезпечення в розмірах у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідної посадою станом на відповідний рік, обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів, для перерахунку пенсії.
11 лютого 2023 року відповідач, своїм листом №943/3017 відмовив позивачу у видачі запитуваних довідок посилаючись на відсутність підстав для цього, оскільки з 28.10.2020 і на сьогоднішній день розміри посадових окладів та окладів за військовим званням встановлюються, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018 - 1762 грн. При цьому, відповідач зазначив, що керується чинною Постановою №704 та вказаною нормою (пунктом 4), яка є обов`язковою для застосування, оскільки іншої не існує, а попередня не може бути відновлена судом. Крім того, скасування в судовому порядку пункту 6 Постанови № 103 не впливає на порядок та процедуру проведення перерахунку розмірів посадового окладу та окладу за військове звання так як зазначене скасування не може слугувати підставою для підготовки та подання до Головного управління ПФУ нової довідки про розмір грошового забезпечення, оскільки постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 не створює підстав для здійснення перерахунку пенсій. Після скасування у судовому порядку змін, які були внесені до пункту 4 Постанови №704, зміна розміру посадових окладів та окладів за військове звання відповідно до категорії військовослужбовців позивача, не здійснювалось. Одеський обласний ТЦК та СП керується чинною Постановою №704 та вказаною нормою (пунктом 4), яка є обов`язковою для застосування, оскільки іншої не існує, а попередня не може бути відновлена судом. Посадові оклади та оклади за військове звання розраховуються військовослужбовцями, якій у даний час перебувають на військовій службі із застосуванням в якості розрахункової величини розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який визначено законом на 01 січня 2018 року. Аналогічно із застосуванням в якості розрахункової величини розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який визначений законом на 01 січня 2018 року було обчислено розміри посадового окладу та окладу за військове звання при підготовці останньої довідки для позивача. Згідно пункту 3 Порядку №45, на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Виходячи з усього вищенаведеного, вбачається, що у позивача не виникало право на проведення перерахунку призначеної пенсії з 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, та як наслідок у Одеського обласного ТЦК та СП не виникали законні підстави на здійснення підготовки нових довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
Не погоджуючись з зазначеною відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що розмір прожиткового мінімуму для визначення посадових окладів військовослужбовців та прирівняних до них осіб за Законом № 2262-ХІІ у 2020 році, в 2021 та в 2022 році є більшим ніж в 2018 році. Натомість, як зазначив в своєму листі відповідач, саме розмір прожиткового мінімуму працездатних осіб станом на 01.01.2018 ним застосовується при визначенні розміру посадового окладу позивача.
З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що посилання відповідача на відсутність підстав для видачі позивачу оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 є протиправними та такими, що порушують соціальні права позивача на отримання пенсії в розмірі встановленому законом.
Колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності до вимог статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Так, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.
Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.
Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.
День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.
Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі № 815/91/18.
Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовною заявою, яка датується 07 березня 2023 року за вх. № 5089 (а.с.1) та заявив позовні вимоги щодо визнання протиправних дій відповідача, яка полягає у відмові в оформленні та направленні до Головного управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області довідки для перерахунку пенсії із 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023 про розмір грошового забезпечення станом на січень 2020 року, січень 2021 року, січень 2022 року, січень 2023 року.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України: «…для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року.».
Відповідно частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, з наступними змінами та доповненнями, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
На виконання даної норми Кабінет Міністрів України Постановою від 13.02.2008 № 45, з наступними змінами та доповненнями, затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок №45).
Пунктом 1 Порядку №45 визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
За змістом пунктів 2 та 3 Порядку № 45, видача довідки, як елемент в системній послідовності алгоритму дій визначених Порядком № 45, пов`язується з моментом визначення Урядом України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, з наступними змінами та доповненнями, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Себто, вищезазначена норма вказує на те, що грошове забезпечення військовослужбовців повинно змінюватись щороку з 1 січня, у разі зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, на думку колегії суддів, позивач повинен був дізнався про порушення свого права на перерахунок пенсії, в тому числі і відсутності сформованої довідки, як складової в алгоритмі згаданого перерахунку, 1 січня відповідного року.
Доцільно зазначити, що посилання позивача на отримання листа відповідача від 11.02.2023 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого він повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо свого права на отримання довідки і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.(а.с.14-15)
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.
Суд апеляційної інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом зазначає, що неоднозначність судової практики у даних правовідносинах, відсутність такої чи її сформованість не є обставинами, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права та підстав для судового захисту, відтак не можуть вважатись поважними причинами пропуску строку.
Отже, реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше. Нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 12.04.2023 по справі № 380/14933/22.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанцій висновує, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права внаслідок чого, відповідно до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року у справі № 420/4624/23 підлягає скасуванню в частині визнання протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови ОСОБА_1 визначити розміри його посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт та зобов`язання Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022.
Водночас, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови ОСОБА_1 визначити розміри його посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт та зобов`язання Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 з огляду на таке.
Законом України «Про Державний Бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018  – 1762 гривні. 
Статтею 7 Закону України № 1928-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік», у 2023 році прожитковий мінімум працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів – з 1 січня – 2102 грн.
Розмір прожиткового мінімуму для визначення посадових окладів військовослужбовців в 2023 роках є більшим ніж в 2018 році.  
Отже, посилання відповідача на відсутність підстав для видачі позивачу оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.02.2023  є протиправними та такими, що порушують соціальні права ОСОБА_1 на отримання пенсії в розмірі встановленої законом.
Відтак, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а, від 04.04.2023 у справа №120/5264/22.
З огляду на вищевикладене, зазначені доводи апелянта, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.
Відмова відповідача в наданні оновленої довідки та, як наслідок, відмова пенсійного органу у проведенні позивачу перерахунку пенсії порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном. Оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.
Саме про наявність правових підстав для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, вказував Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в своїх постановах від 11.02.2021 по справам № 240/11952/19, № 200/3757/20-а та № 200/3774/20-а.
З огляду на викладене, а також беручи до уваги, що з вищевказаною позовною вимогою про надання відповідачем довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 позивач звернувся до суду 07.03.2023, тобто в межах шестимісячного строку встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України з дня, коли позивач повинен був дізнатись про порушення його прав, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Виходячи з наведеного, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду та не наведенням поважних причин пропуску такого строку, наявні підстави для часткового скасування оскарженого рішення суду першої інстанції та часткове залишення позовних вимог без розгляду.
Керуючись статтями 308, 309, 311, 315, 319, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Миколаївського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року у справі № 420/4624/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки в частині визнання протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови ОСОБА_1 визначити розміри його посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт та зобов`язання Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 з встановленням у довідках посадового окладу і окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з зазначенням інших щомісячних видів грошового забезпечення в розмірах у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів, для здійснення перерахунку пенсії відповідно з 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 – скасувати, ухваливши у цій частині нове рішення, яким вищенаведені позовні вимоги ОСОБА_1 –  залишити без розгляду. 
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року у справі № 420/4624/23 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		О.І. Шляхтицький	
Судді	  	С.Д. Домусчі    Г.В. Семенюк