ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 серпня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/1270/23	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.05.2023 року (суддя Максименко Л.Я., м. Запоріжжя, повний текст рішення виготовлено 01.05.2023 року) у адміністративній справі №280/1270/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати та виплатити щорічну грошову допомогу до 05 травня, суд – 

в с т а н о в и в:
           28.02.2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району (далі по тексту – відповідач), в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати йому, як учаснику бойових дій, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому доплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, як учаснику бойових дій, у розмірі 8179 грн.
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01.05.2023 року позовні вимоги задоволено.
          З рішенням суду першої інстанції не погодилось Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення суду прийняте при неповному з`ясуванні усіх обставин справи та з порушенням норм матеріального права. Апелянт зазначав, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/22 було введено воєнний стан в Україні, який продовжувався. Відповідно до ст.20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правовий статус та обмеження праві свобод громадян в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені ч.2 ст.64 Конституції України; водночас, правовідносини щодо соціального захисту громадян регулюються ст.46 Конституції України, яка у ч.2 ст.64 Конституції України відсутня, тобто у період воєнного стану допускається обмеження соціальних прав громадян. Апелянт зазначив, що відповідно до Бюджетного кодексу України, Кабінет Міністрів України в межах своїх повноважень 07.05.2022 року прийняв постанову №540 «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», якою затвердив Порядок використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань. Апелянт зазначав, що посилання на рішення Верховного Суду від 29.09.2020 року та рішення Конституційного суду України від 27.02.2020 року №3-р/2020 є помилковим, оскільки після прийняття вказаних судових актів відбулася зміна правового регулювання спірних правовідносин та обставин, що зумовили внесення змін до Бюджетного кодексу України. Апелянт посилався на постанову Верховного Суду від 01.12.2022 року у справі №580/2869/22.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 від 17.07.2015 року. ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району із заявою, в якій просив здійснити йому перерахунок та виплату грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком за 2022 рік та листом від 26.10.2022 року №01-09/11-1248, Управління відмовило у виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у зв`язку з відсутністю підстав, оскільки виплата була здійснена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 року №540 у розмірі 1491 грн., кошти були зараховані на спеціальний рахунок Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, для витати за місцем його служби. Вирішуючи спір по суті, суд керувався ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Розділом II Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що порядок виплати разової грошової допомоги ветеранам війни визначається Кабінетом Міністрів України, Кабінету Міністрів України щорічно у проекті Державного бюджету України передбачати цільові кошти, необхідні для виплати разової грошової допомоги ветеранам війни. Підпунктом б пп.1 п.20 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-VI ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено в редакції: щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 зміни визнані неконституційними. Розділ VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 року №2456-VI, який набрав чинності з 01.01.2011 року, згідно із пп.5 п.63 розділу І Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 року №79-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015 року доповнено п.26,  яким установлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 визнано неконституційним окреме положення п.26 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні щодо окремого бюджетного року постанови. Суд зазначив, що розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій у 2022 році становить 8179 грн. (1934 грн. (прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, станом на 01.01.2022 року х 5) – 1491 грн. (виплачених у 2022 році). Суд зазначив, що Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району є належним відповідачем у цій справі, оскільки виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, було нараховано і виплачено Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району по списках учасників бойових дій, які направлялись Запорізьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. Суд зазначив, що відповідно до ч.2 ст.64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Відповідно до частин , 2 ст.20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. Згідно з п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в указі Президента України про введення воєнного стану зазначається вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Відповідно до п.3 Указу Президента від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України. Суд дійшов висновку про те, що відповідачем допущені протиправні дії щодо виплати позивачеві щорічної разової грошової допомоги, у розмірі меншому, ніж передбачено статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 від 17.07.2015 року. ОСОБА_1 з 26.02.2022 року по 10.06.2022 року проходив військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 Сил територіальної оборони Міністерства оброни України та йому за 2022 рік щорічну разову грошову допомогу до 5 травня було виплачено Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району по списках учасників бойових дій, які направлялися до Управління Запорізьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України.
Встановлено, що ОСОБА_1 18.10.2022 року звернувся до Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району із заявою про нарахування та виплату недоплаченої щорічної грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком – 8179 грн.
Встановлено, що Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району своїм листом від 26.10.2022 року № 01-09/11-1248 відмовило у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 недоплаченої щорічної грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій у зв`язку з тим, що щорічна грошова допомога до 5 травня за 2022 рік виплачена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 року №540 «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «По статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» у розмірі 1491 грн. за списком військової частини НОМЕР_2 від 27.05.2022 року №623, наданим Запорізьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України.
Аналізуючи обставини у справі, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району є належним відповідачем у даній справі. 
Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року №367-XIV) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Підпунктом «б» підпункту 1 п.20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-VI від 28.12. 2007 року (набрав чинності 1 січня 2008 року) ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено у такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України». Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення підпункту «б» підпункту 1 п.20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-VI.  У подальшому, Законом України від 28.12.2014 року №79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» (набрав чинності 1 січня 2015 року) розділ VІ Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України доповнено п.26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України, з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія вказаного Закону, Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні щодо окремого бюджетного року постанови, якими визначався, зокрема, розмір та порядок виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій. Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 року № 3-р/2020 визнано неконституційними окреме положення п.26 розділу VІ Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
Встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан, підпунктом 2 п.4 якого доручено Кабінету Міністрів України  забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України. У подальшому Указом Президента України від 14.03.2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указом Президента України від 18.04.2022 року №2593/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указом Президента України від 17.05.2022 року №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указом Президента України від 12.08.2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указом Президента України від 07.11.2022 року №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжувався строк дії воєнного стану в Україні.
Відповідно до ч.2 ст.20 Закону України «По правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені ч.2 ст.64 Конституції України., зокрема, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції України. 
Встановлено, що 07.05.2022 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №540  «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», якою затвердив Порядок використання у 2022 році коштів  державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, згідно якого виплата грошової допомоги у 2022 році здійснюється, зокрема, органами соціального захисту населення учасникам бойових дій – 1491 грн. 
Відповідно до статей 3, 8 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.  
Аналізуючи обставини справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що законодавець бюджетним законодавством в умовах воєнного стану надав можливість Кабінету Міністрів України змінити (звузити) обсяги та розміри щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, зокрема, учасникам бойових дій. При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що на час виникнення спірних відносин у справі, яка розглядається також діє ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за правилами якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`ять мінімальних пенсій за віком.
Відповідно до ст.7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України (частина друга). У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України (частина третя). Якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.
Суд зазначає, що спеціальним нормативним актом, який визначає зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, є Закон України «Про правовий режим воєнного стану». Окремі особливості тимчасового обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина у зв`язку з введенням воєнного стану визначені ст.6 цього Закону, згідно    в указі Президента України про введення воєнного стану зазначається вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Суд зазначає, що в Указі Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом від 24.02.2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» не передбачено обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, визначених ст.46 Конституції України, яка застосовується у поєднанні із ст.17 Конституції України, якою визначаються гарантії соціального захисту для особливої категорії осіб, які захищали та захищають Батьківщину.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що тимчасове обмеження окремих соціальних пільг особам, які захищають або захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність, та членів їхніх сімей, у разі запровадження режиму воєнного стану, за умови додержання вимог п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», може відбуватись за умови внесення змін до спеціального Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який регулює відносини забезпечення соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, а не шляхом внесення змін до бюджетного законодавства з подальшим ухваленням Кабінетом Міністрів України рішення щодо визначення розмірів    соціальних гарантій.
Суд враховує, що на час виплати ОСОБА_1 у 2022 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли положення ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 року №540, які по-різному визначають розмір виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, з урахуванням ст.7 КАС України, якою визначаються загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги у 2022 році слід застосовувати Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який має вищу юридичну силу та є спеціальним законом у цій сфері відносин.
Суд апеляційної інстанції вирішуючи спір по суті, відповідно до ч.5 ст.242 КАС України керується судовою практикою, викладеною у постанові Верховного Суду від 13.06.2023 року у справі №560/8064/22.
Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд –

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району – залишити без задоволення. 
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.05.2023 року у адміністративній справі №280/1270/23 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова