Єдиний унікальний номер 355/1267/22
Апеляційне провадження № 33/824/2521/2023

 
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
____________________________________________________________________
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
25 травня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Баришівського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року, прийняту відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч.2 ст. 130 КУпАП, -
 
В С Т А Н О В И В :
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №245990, 04.11.2022 об 09:20 год., автодорога М-03, 77км, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Opel Record, д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою газоаналізатора DRAGER ALCOTEST 7510, проба позитивна, 1,24% проміле. Правопорушення вчинено повторно протягом року, а саме Дарницьким судом від 27.09.2002, справа №753/10468/22, чим вчинив порушення вимог п.2.9 (а), за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.
Постановою Баришівського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та призначити йому стягнення у виді адміністративного арешту строком 10 діб з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496, 20 грн.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням,  ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу, в якій просить постанову Баришівського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року скасувати в частині призначення йому стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 діб та замінити на стягнення у виді громадських робіт, передбачене ст.. 30-1 КУпАП.
Переглянувши справу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав:
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Суть вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 полягала в тому, що апелянт просить застосувати до нього покарання, яке не передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП. Апелянт посилається на те, що в кримінальному процесі існує можливість застосування більш м`якого покарання, тому ОСОБА_1 просив суд адміністративне стягнення у виді арешту строком на 10 діб замінити на адміністративне стягнення у виді громадських робіт.
Апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 . Запропонований апелянтом вид адміністративного стягнення дійсно не передбачений ст.. 130 КУпАП. Підстав для застосування аналогії закону апеляційний суд не вбачає. 
Окрім вказаного, апеляційний суд зважає також на те, що метою присудження покарання насамперед є виправлення особи і недопущення вчинення порушення закону в майбутньому. 
З матеріалів справи вбачається, що за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до ОСОБА_1 вже застосовувалося покарання, не пов`язане з адміністративним арештом, що не призвело до бажаного результату, оскільки останній повторно вчинив правопорушення даного виду. За таких умов, апеляційний суд вбачає необхідність застосування саме передбаченого нормами ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративного арешту.
Доводи апелянта стосовно того, що адміністративний арешт призведе до зменшення доходів в сім`ї апелянта також не можуть бути прийняті апеляційним судом, оскільки запропонований апелянтом вид адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт також передбачає здійснення відрахування із заробітної плати особи, відтак зменшення розміру його доходу.
 Враховуючи зазначене, апеляційним судом встановлена невідповідність дійсності тих обставин, якими апелянт обґрунтовує свою апеляційну скаргу, відтак порушень судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду під час апеляційного перегляду справи, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд 
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Баришівського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року, прийняту відносно ОСОБА_1 , залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

 

Суддя                                                                                                             С.О. Журба