Номер провадження: 22-ц/813/842/23 
Справа № 522/18864/19
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       25.05.2023 року                                                                 м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Сєвєрової Є.С., Цюри Т.В.,
за участю секретаря - Малюти Ю.С.,
за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:
відповідача акціонерного товариства «Сенс Банк» (до зміни назви акціонерне товариство «Альфа-Банк»), представника відповідача Борщенка К.Ю., 
від позивача ОСОБА_1 – не з`явились, 
від відповідача Юридичного департаменту Одеської міської ради – не з`явились,
переглянувши справу №522/18864/19 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс Банк»» (до зміни назви акціонерне товариство «Альфа-Банк»), Юридичного департаменту Одеської міської ради про витребування майна з чужого незаконного володіння за апеляційною акціонерного товариства «Сенс Банк» (до зміни назви акціонерне товариство «Альфа-Банк») на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2020 року у складі судді Свяченої Ю.Б., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 07 листопада 2019 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що уклала з АКБ СР «Укрсоцбанк» Договір кредиту №200624-24/050 від 28 квітня 2006 року, за яким отримала в кредит 50000,00 доларів для купівлі квартири. Виконання кредитних зобов`язань забезпечено іпотекою нерухомого майна на підставі укладеного з АКБ СР «Укрсоцбанк» Іпотечного договору від 28 квітня 2006 року. З інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що 22 червня 2018 року державним реєстратором Мельник Т.І. звернуто стягнення за іпотечним договором на предмет іпотеки та проведено реєстрацією права власності на предмет іпотеки як то квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , за новим власником іпотекодержателем АТ «Укрсоцбанк» Вказані дії державного реєстратора здійснені всупереч вимогам статті 37 Закону України «Про іпотеку», з порушенням встановленого статтею 35 Закону України «Про іпотеку» строку на звернення стягнення на майно іпотекодавця та з всупереч вимог статті 33 вказаного Закону. При зверненні стягнення на предмет іпотеки не проводилась оцінка предмета іпотеки, що набувався іпотекодержателем у власність. Державним реєстратором порушено положення постанови Кабінету Міністрів України №1127 від 25 грудня 2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», порушено вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Крім того, державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем на нерухоме майно проведено з порушенням вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». 
Посилаючись на вказані обставини, позивач ОСОБА_1 просила скасувати запис про реєстрацію права власності за АТ «Укрсоцбанк» на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 41741092 від 22 червня 2018 року державного реєстратора Мельник Т.І. КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» (т.1 а.с.1-10). 
Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2019 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.41-42).
Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2019 року за заявою представника ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_1 вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру загальною площею 42,3 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.54-58).
Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача АТ «Альфа-Банк» про застосування зустрічного забезпечення (т.1 а.с.98-100).
Відповідач АТ «Укрсоцбанк» в особі правонаступника АТ «Альфа-Банк» позов не визнав, зазначивши у відзиві, що договором іпотеки, а саме пунктом 4.5.3 передбачено можливість реєстрації права власності на предмет іпотеки відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку». Щодо не дотримання 30 денного строку після вручення поштового повідомлення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки, то позивач вимогу отримала власноруч 21 березня 2018 року, тому з огляду на відсутність активних дій позивача, Банк скористався своїм правом та задовольнив свої вимоги за рахунок предмета іпотеки. Оцінка суб`єкта оціночної діяльності відсутня в переліку документів, які подаються державному реєстратору згідно Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25 грудня 2015 року, проте незважаючи на це іпотекодержатель провів відповідні дії. Щодо мораторію, то мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє його примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) (т.2 а.с.5-11).
06 жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 уточнила вимоги, звернувши такі до АТ «Альфа-Банк» та Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі Управління державної реєстрації юридичного департаменту, просила витребувати в АТ «Альфа-Банк» нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 60,9 кв.м, житловою площею 42,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 1583013851101 (т.2 а.с.36-46).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2020 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті (т.2 а.с.57-58). 
Відповідач АТ «Альфа-Банк» позов не визнав.
Відповідач Юридичний департамент Одеської міської ради в особі Управління державної реєстрації юридичного департаменту позов не визнав.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 8 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено; витребувано у АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 60,9 кв.м, житловою площею 42,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 1583013851101; стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в сумі 768,40 грн. (т.2 а.с.88-96).
Висновок суду мотивовано тим, що квартира використовується позивачем як постійне місце проживання, тому в силу дії Закону №1304-УП, яким введено тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на його відчуження, не може бути примусово стягнута, у тому числі і шляхом реєстрації права власності за АТ «Укрсоцбанк» та в подальшому за АТ «Альфа-Банк» як забезпечення виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору від 28 квітня 2006 року в іноземній валюті. Оскільки квартира була відчужена без згоди ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» під час дії мораторію на таке відчуження, то усі подальші зміни власників квартири є нікчемними в силу закону. Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є рішенням, яке передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Альфа-Банк» на рішення суду.
В апеляційній скарзі АТ «Альфа-Банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (т.2 а.с.99-108).
1 грудня 2022 року Національний банк України на виконання вимог абзацу 2 пункту 226 глави 24 розділу ІУ Положення про ліцензування вніс запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування акціонерного товариства «Альфа-Банк» на акціонерне товариство «Сенс Банк». Відповідний запис було внесено на підставі повідомлення про державну реєстрацію змін до Статуту акціонерного товариства «Сенс Банк» у зв`язку зі зміною найменування Банку з акціонерного товариства «Альфа-Банк» на акціонерне товариство «Сенс Банк» та приведення деяких положень Статуту Банку у відповідність до вимог чинного законодавства України.
Таким чином, АТ «Сенс Банк» є правонаступником АТ «Альфа-Банк» в результаті зміни назви.
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Уточнення позовних вимог ЦПК України не передбачає, неодноразовим уточненням вимог позивач змінила предмет позову, вибуття сторін з переліку відповідачів не оформлено окремим процесуальним документом. Нормами ЦПК України передбачено лише заміну предмета та підстав позову. Суд не мав процесуальних підстав розглядати «уточнені позовні вимоги» в редакції 06 жовтня 2020 року, а повинен був розглядати вимоги в редакції від 07 листопада 2019 року. Факт використання уточненої позовної заяви як можливості зміни предмету позовних вимог, складу осіб, підстав позову є інструментом зловживання. Договором іпотеки передбачено можливість реєстрації права власності на предмет іпотеки відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку». Мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє йому саме примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).
В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.
У письмових пояснення АТ «Сенс Банк» (до зміни назви АТ «Альфа-Банк») звернуто увагу на актуальну судову практику, а також зазначено, що реєстрація права власності на предмет іпотеки не є примусовою дією по зверненню стягнення на предмет іпотеки, так як виконується на договірних засадах між Банком та боржником, умови позасудового врегулювання заборгованості узгоджувались при укладенні договору іпотеки, добровільно були включені, тому обов`язкові для виконання. Законом України від 13 квітня 2021 року №1381-ІХ передбачена втрата чинності з 23 вересня 2021 року Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Головною ознакою Закону про мораторій є його тимчасові обмеження, а не постійні, тому саме по собі право на задоволення вимог кредитора за рахунок іпотечного майна не може бути обмеженим, наразі жодні тимчасові обставини, що відстрочують виконання взятих на себе зобов`язань, не діють. Іпотечне застереження є дійсним, перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя є способом позасудового врегулювання, який здійснено за згодою сторін без звернення до суду (підписавши іпотечний договір, що містить застереження, іпотекодавець надав згоду на передбачений застереженням позасудовий спосіб врегулювання (т.2 а.с.161-164).
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує наступним. Кредит отримано для придбання квартири, яку було передано в іпотеку. Право власності на квартиру незаконно перейшло в примусовому порядку від ОСОБА_1 до АТ «Укрсоцбанк», а згодом до АТ «Альфа-Банк». Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використовувати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. При цьому до прийняття Закону №1304-УП право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому порядку) залежне не від наявності згоди іпотекодаця, а від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору. Водночас Закон №1304-УП ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на його відчуження. Квартира відчужена без згоди ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» під час дії мораторію на таке відчуження, усі подальші зміни власників квартири є нікчемними в силу закону. Щодо прийняття судом нової редакції позовної заяви, то така обумовлена тим, що АТ «Альфа-Банк» став правонаступником АТ «Укрсоцбанк», крім того АТ «Альфа-Банк» не заперечував під час розгляду справи проти прийняття судом нової редакції позовної заяви. Крім того, вирішення питання правильності прийняття нової редакції позовної заяви не призведене до скасування рішення суду при правильності його суті. Відчуження належного ОСОБА_1 нерухомого майна відбулося всупереч вимогам статті 37 Закону України «Про іпотеку». До спірних правовідносин необхідно застосувати положення статті 37 Закону України «Про іпотеку», відповідно до яких сторони дійшли згоди, в редакції на час укладення 28 квітня 2006 року договору, який не передбачав підстави для реєстрації права власності – застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На час укладення договору іпотеки 28 квітня 2006 року єдиною підставою для передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки міг бути лише Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який сторонами не укладався. Крім того, відбулося порушення строку на звернення стягнення на майно іпотекодавця, встановленого частиною 1 статті 25 Закону України «Про іпотеку». Згідно відомостей офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» конверт з документами ОСОБА_1 вручено 21 червня 2018 року, отже вимогу іпотекодержателя ОСОБА_1 мала виконати у не менш як тридцятиденний строк, проте реєстрація права власності за АТ «Укрсоцбанк» відбулася до спливу цього строку. Крім того, підтримано інші доводи, якими обгрунтовано позов (т.2 а.с.199-204, т.3 а.с.1-11). 
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті вимог з огляду на наступне. 
Між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (ЄДРОПУ 00039019) та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) укладено Договір кредиту №2006/24-24/050 від 28 квітня 2006 року, за яким надано кредит в сумі 50000,00 доларів США під 12,05% річних на строк по квітень 2026 року для придбання нерухомого майна – квартири загальною площею 60,9 кв.м, житловою площею 42,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.18-22).
Між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (ЄДРОПУ 00039019) та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) укладено Іпотечний договір від 28 квітня 2006 року, за яким для забезпечення виконання зобов`язань за Договором кредиту №2006/24-24/050 від 28 квітня 2006 року передано в іпотеку нерухоме майно – квартиру загальною площею 60,9 кв.м, житловою площею 42,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Іпотечний договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. 28 квітня 2006 року, зареєстровано в реєстрі за №253 (т.1 а.с.23-27). 
Квартира загальною площею 60,9 кв.м, житловою площею 42,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належала на праві приватної власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. 28 квітня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №244 (т.1 а.с.30-31).
За умовами Іпотечного договору від 28 квітня 2006 року у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (п.4.1); іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів: на підставі рішення суду; або на підставі виконавчого напису нотаріуса; або шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом організації іпотекодержателем продажу предмета іпотеки через укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки між іпотекодавцем та відповідним покупцем у порядку, встановленому статтею 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» (п.п.4.5, 4.5.1, 4.5.2, 4.5.3, 4.5.4,4.5.5). 
Згідно Повідомлення від 21 березня 2018 року про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, надісланим публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (код ЄДРПОУ 00039019) ОСОБА_1 , борг за кредитним договором станом на 14 березня 2018 року складав 28507,71 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 14 березня 2018 року складало 738802,59 грн. (20464,00 доларів США строкова заборгованість за тілом кредиту; 4857,53 доларів США прострочена заборгованість за тілом кредиту; 132,94 доларів США строкова заборгованість по відсоткам за кредитом; 3053.24 доларів США прострочена заборгованість по відсоткам за кредитом). В порядку статей 35, 36 Закону України «Про іпотеку» попереджено, що в разі невиконання цієї вимоги протягом тридцятиденного строку ПАТ «Укрсоцбанк» зверне стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Повідомлення вручено ОСОБА_1 27 березня 2018 року (т.1 а.с.115-116, 119, 233, 234, 242-247).
Згідно Рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме з 15 жовтня 2019 року.
15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1, 5.3 постанови Правління НБУ №189 від 27 червня 2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набув всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.
Згідно пункту 1 Передавального акту від 15 жовтня 2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, прав та обов`язків за цим актом став АТ «Альфа-Банк», правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникло у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме 15 жовтня 2019 року. 
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 1583013851101) квартира загальною площею 60,9 кв.м, житловою площею 42.3 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві власності (приватна, розмір частки 1/1) акціонерного товариства «Альфа-Банк» (код ЄДРПОУ 23494714) 03 лютого 2020 року державним реєстратором приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е.; підстава для державної реєстрації: передавальний акт, серія та номер: б/н, виданий 11 жовтня 2019 року, видавник: АТ «Альфа-Банк» та АТ «Укрсоцбанк»; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50997890 від 06 лютого 2020 року, приватний нотаріус Чапський А.Е. (т.2 а.с.47).
За інформацією АТ «Альфа-Банк» на звернення ОСОБА_1 відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» Банк 23 червня 2018 року задовольнив забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. У зв`язку з набуттям права власності на предмет іпотеки у АТ «Альфа-Банк» відсутні фінансові претензії до ОСОБА_1 за кредитним договором №2006/24-24/050 від 28 квітня 2006 року (т.3 а.с.13-20).
Отже, відносини між ОСОБА_1 та АТ «Укрсоцбанк» (після реорганізації АТ «Альфа-Банк», який змінив назву на АТ «Сенс Банк») ґрунтувалися на підставі укладеного кредитного договору, забезпеченого іпотекою за іпотечним договором.
Оскільки АТ «Сенс Банк» (до зміни назви АТ «Альфа-Банк») є правонаступником АТ «Укрсоцбанк», то виниклі між ОСОБА_1 та АТ «Укрсоцбанк» договірні кредитні правовідносини, забезпечені іпотекою, перейшли й до правонаступника. 
Нерухоме майно, що було предметом іпотеки, не вибуло до третіх осіб, які не мають договірних відносин з ОСОБА_1 , а залишилося у власності Банку, який на підставі договору іпотеки зареєстрував право власності та продовжує ним володіти як правонаступник.
ОСОБА_1 заявила, суд вирішив позовні вимоги про витребування нерухомого майна (квартири, що була предметом іпотеки) з чужого незаконного володіння АТ «Альфа-Банк» (після зміни назви «Сенс Банк»).
У даному випадку право, за захистом якого ОСОБА_1 звернулась до суду, не підлягає захисту шляхом витребування майна з чужого незаконного володіння, оскільки в основі переходу права власності на нерухоме майно лежать кредитні правовідносини, забезпечені іпотекою, об`єкт спірного нерухомого майна перейшов у власність Банку на підставі іпотечного договору та не був в подальшому відчужений Банком третій особі.
Дане узгоджується з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 грудня 2022 року у справі №914/2350/18, де зроблено висновок, що за загальним правилом речово-правові способи захисту прав особи застосовуються тоді, коли сторони не пов`язані зобов`язально-правовими відносинами, що визначають їх зміст та правову природу. 
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №33180/17, від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі №487/10132/14-ц, від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц).
Якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, то у таких правовідносинах позовні вимоги не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19).
У справі, що переглядається, правовідносини не передбачають використання такого інструменту захисту права, як витребування майна з чужого незаконного володіння (відсутнім є продаж чи переоформлення предмету іпотеки на третіх осіб). Згідно актуальної судової практики ефективним способом захисту права є скасування рішення державного реєстратора, втрата права власності та відновлення права власності, виходячи з того, що право власності на предмет іпотеки виникло в рамках застосування умов іпотечного договору та статті 37 Закону України «Про іпотеку». 
У спірних правовідносинах, що виникли, витребування майна з чужого незаконного володіння є неефективним способом захисту права, що є окремою підставою для відмови в позові. За такої підстави відмови в позові оцінка іншим доводам заявлених вимог та запереченням на них не надається для уникнення можливої преюдиційності.
Понесені та документально підтверджені витрати Банку на сплату за подання апеляційної скарги судового збору в сумі 1152,60 грн. покладаються на позивача. 

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Сенс Банк» (до зміни назви акціонерне товариство «Альфа-Банк») задовольнити частково. 
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2020 року – скасувати. 
В задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс Банк»» (до зміни назви акціонерне товариство «Альфа-Банк»), Юридичного департаменту Одеської міської ради про витребування майна з чужого незаконного володіння – відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Сенс Банк» (до зміни назви акціонерне товариство «Альфа Банк») (код ЄДРПОУ 23494714) витрати на сплату за подання апеляційної скарги судового збору в сумі 1152 грн. 60 коп. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 19 червня 2023 року. 

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Є.С.Сєвєрова 

Т.В.Цюра