ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 547/155/23  Номер провадження 22-ц/814/4175/23	Головуючий у 1-й інстанції Самойленко Л.М.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Кузнєцової О.Ю., Одринської Т.В., при секретарі: Буйновій О.П., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 14 червня 2023 року у справі за позовною заявою  ОСОБА_1 до Семенівської селищної ради Полтавської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :
У червні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Семенівської селищної ради Полтавської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
В обґрунтуванняпозовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний батько ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати – ОСОБА_3 . 
Після смерті батька ОСОБА_1 залишилася спадщина земельна ділянка (пай), яка згідно з державним актом на право приватної власності на землю серія І-ПЛ № 020032 та згідно з рішенням 20 сесії 23 скликання Товстівської сільської ради від 08.02.2002 була передана його батькові – ОСОБА_2 . Загальна площа 3,98 га, місце знаходження - території Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області (на даний час Семенівської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області). 
Зазначив, що його мати ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті батька та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом 22.12.2003 серія ВВА №782165, але не провела державну реєстрацію. 
При зверненні до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері позивача ОСОБА_3 на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2 , згідно з державним актом на право приватної власності на землю серія 1-ПЛ № 020032, йому було відмовлено, оскільки ним не було надано належним чином оформленого документу, що посвідчує право власності та факту державної реєстрації.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 14 червня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Семенівської селищної ради Полтавської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - відмовлено.

З цим рішенням не погодився ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, в якій просив рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 14 червня 2023 року скасувати та ухвалите нове, яким визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянкку НОМЕР_1 , після смерті його матері ОСОБА_3 , яку вона отримала після смерті його батька – ОСОБА_2 , згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом 22.12.2003 року серія ВВА №782165.
В обгрунтування своєї позиції апелянт посилається на те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права та без належного дослідження всіх обставин справи.
На підтвердження своєї позиції посилається на те, що згідно з його свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , його батьком є ОСОБА_2 , а матір`ю – ОСОБА_3 
ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 .
Після смерті його батька ОСОБА_2 залишилася спадщина, яка згідно із державним актом на право приватної власності на землю серія 1-ПЛ №020032 та згідно з рішенням 20 сесії 23 скликання Товстівської сільської ради від 08.02.2002 року була передана його батькові ОСОБА_2 , загальною площею 3,98 га, що знаходилася на території Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області.
Згідно із довідки Головного управління держгеокадастру у Полтавській області вбачається, що згідно із Книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Комунар» Семенівського району Полтавської області зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0092828 за №204 від 18.03.1997 року та виданого гр-ну ОСОБА_2 .
Апелянт в обгрунтування своєї позиції посилається на те, що його мати ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті його батька та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом 22.12.2003 року серія ВВА №782165, але не провела державну реєстрацію.
При зверненні ОСОБА_1 після смерті його матері до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала його батькові – ОСОБА_2 йому було відмовлено, оскільки він не надав належним чином оформленого документу, що посвідчує право власності та факту державної реєстрації.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений строк не надходив.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. На момент розгляду справи був присутній позивач, інші особи, будучи завчасно та належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає апеляційному перегляду даної справи.
Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволення зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно із положеннями ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого Товстівською сільською радою Семенівського району Полтавської області 29 березня 1971, актовий запис № 3 батьком позивача зазначений ОСОБА_2 , а матір`ю – ОСОБА_3 (а.с. 7).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 (а.с. 9, 10).
Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина земельна ділянка загальною площею 3,98 га, що знаходилася на території Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області (на даний час Семенівської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області), яка згідно державного акту на право приватної власності на землю серія І-ПЛ № 020032 та згідно рішення 20 сесії 23 скликання Товстівської сільської ради від 08.02.2002 належала померлому (а.с. 12).
Згідно довідки Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області від 03.11.2022 №548 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . До дня смерті проживав разом з дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в АДРЕСА_1 з 09.10.1959. Померлий заповіту не складав (а.с. 15).
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.2003, посвідченого державним нотаріусом Семенівської державної нотаріальної контори Трембач Н.В. спадкоємицею майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , була його дружина ОСОБА_3 (а.с. 12).
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2011, посвідченого державним нотаріусом Семенівської державної нотаріальної контори Трембач Н.В., спадкоємцем майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її син – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 29).
Відповідно до інформації начальника Відділу № 5 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастсру у Полтавській області Дробахи Т. від 23.02.2023 № 849/15-23, згідно Книги записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, державний акт на право приватної власності на землю (державний акт на право власності на земельну ділянку) ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 3,98 га, яка розташована на території Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.2003, зареєстрованого в реєстрі за №1770, не видавався (а.с. 13).
Позивач 16.02.2023 звернувся до виконуючої обов`язки державного нотаріуса Семенівської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Хорольської державної нотаріальної контори Решти С.М. про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало його померлій матері ОСОБА_3 , а саме земельну ділянку площею 3,98 га, розташовану на території Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, що перебувала у власності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і після нього спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3 та отримала у Семенівській державній нотаріальній конторі 20.12.2003 свідоцтво про право на спадщину.
Спадкова справа №474/2008 на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 була відкрита у Семенівській державній нотаріальній конторі 11.10.2008 на підставі заяви її сина позивача ОСОБА_1 про прийняття спадщини. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину.
Відповідно до постанови виконуючої обов`язки державного нотаріуса Семенівської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Хорольської державної нотаріальної контори Решти С.М. від 16.02.2023 останньому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки згідно вимог земельного законодавства право власності на земельну ділянку підтверджувалося до 2013 державним актом на право власності на землю, який проходив державну реєстрацію, та свого часу спадкодавець ОСОБА_3 після отримання свідоцтва про право на спадщину не закінчила оформлення своїх прав власності на цю земельну ділянку, тому документ, який підтверджував би факт належності даного нерухомого майна ОСОБА_3 , що пройшов державну реєстрацію, відсутній (а.с. 14, 90).
Відповідно до листа начальника Відділу № 5 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастсру у Полтавській області Дробахи Т. від 27.03.2023 №287/432-23 видача та реєстрація державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ №020032, виданого ОСОБА_2 здійснено Товстівською сільською радою, про що здійснено запис в Книзі реєстрації державних актів по Товстівській сільській раді, але в книзі відсутні записи про те, хто видав та отримав державний акт, а також відсутній підпис про його отримання (а.с. 46).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Семенівської селищної ради Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд першої інстанції виходив з того, що мати позивача за життя не отримала державного акта на право власності на землю, успадковану після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , не реалізувала свого права на набуття права власності на зазначену земельну ділянку у відповідності до вимог чинного на той час законодавства, позивачем не надано доказів, що вона розпочала дії щодо оформлення свого права, але не встигла у зв`язку із смертю, відсутні підстави для визнання права власності на цю земельну ділянку за спадкоємцем, так як це майно до складу спадщини не належить. 
Крім того, місцевий суд вказав, що оскільки позивач ОСОБА_1 не довів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, правові підстави для задоволення позову відсутні.
Із таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, зважаючи на наступне.
Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Згідно із статтею 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно із статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1296 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права.
Відтак, із матеріалів справи вбачається, що у ОСОБА_3 виникло право на спадщину спадкодавця – її чоловіка ОСОБА_2 , в свою чергу у ОСОБА_1 , сина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , виникло право на спадщину після смерті його матері. При цьому, із обставин справи вбачається, що інших спадкоємців ОСОБА_3 , крім ОСОБА_1 , немає.
При відмові у задоволенні позову суд першої інстанції не врахував, що відсутність реєстрації права власності на спірну земельну ділянку загальною площею 3,98 га за ОСОБА_3 , а також відсутність у ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , не є перешкодою для реалізації ОСОБА_1 права на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 . Оскільки виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд при розгляді справи № 523/3522/16-ц (постанова від 14.08.2019 року).
Крім того, матеріали справи містять достатньо доказів, що ОСОБА_3 набула права на спадщину після смерті її чоловіка – ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 набув права на спадщину після смерті його матері – ОСОБА_3 (а.с.12, 29). Відтак, той факт, що ОСОБА_3 не оформила своє право власності на спірну земельну ділянку, не може бути підставою для позбавлення права на спадщину та, відповідно, права власності на дану ділянку спадкоємця ОСОБА_3 – ОСОБА_1 . 
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, адже суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у зв`язку із чим дане рішення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ОСОБА_4 – задовольнити.
Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 14 червня 2023 року, - скасувати.
Постановити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Семенівської селищної ради Полтавської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку 3,98 га, що розташована на території Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області (державний акт на право приватної власності на землю серія І-ПЛ №020032 від 26.04.2002 року) – задовольнити.
Визнати право власності ОСОБА_1 в порядку спадкування за його матір`ю – ОСОБА_3 – за законом на земельну ділянку 3,98 га, що розташована на території Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області (державний акт на право приватної власності на землю серія І-ПЛ №020032 від 26.04.2002 року).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 21 вересня 2023 року.

Головуючий суддя : ______________________ Г.Л. Карпушин

Судді: __________________ Т.В. Одринська __________________ О.Ю. Кузнєцова