КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року 
м. Київ
єдиний унікальний номер судової справи 2609/14515/12
номер провадження 22-ц/824/2885/2023
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Березовенко Р.В., Мостової Г.І.,	
за участю секретаря судового засідання	                                  Потапьонок К.В.,	
учасники справи: представник заявника Гамей В.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 07 грудня 2022 року /суддя Усатова І.О./
у справі за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за результатом розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заінтересована особа - боржник ОСОБА_1 , - 

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2022 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Вердикт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
03.10.2022 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення. Просить суд вирішити питання про судові витрати в справі, зокрема, про витрати на правничу допомогу.
Ухвалою  Солом`янського районного суду міста Києва від 07 грудня 2022 року у задоволенні заяви відмовлено. /а.с. 162/
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу скасувати, задовольнивши вимоги заяви про стягнення 6500 грн витрат на правову допомогу.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не враховано те, що з аналізу ст.ст. 258, 270 ЦПК України чітко вбачається, що суд може постановити додаткову ухвалу, зокрема про розподіл судових витрат в разі постановлення ухвали, якою відмовлено у вирішенні процесуального питання, пов`язаного з виконанням рішення суду, а отже, судом першої інстанції порушено норми процесуального права. Наголошував, що звернення заявника з заявою про поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого документа до стягнення спонукає особу, яка є боржником за цим виконавчим документом, необхідним чином реагувати на таку заяву. Користуючись своїми процесуальними правами, відстоюючи свої інтереси, боржник має право подати відзив на таку заяву, брати участь при розгляді справи тощо. Безперечно при цьому боржник має право на професійну правничу допомогу та право користуватися послугами адвоката, що має наслідком для такої особи також понесення відповідних витрат. Отже, покладення цих витрат на особу, яка звернулася до суду з необґрунтованою заявою та в задоволенні якої судом було відмовлено, є цілком логічним та справедливим,оскільки згідно статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Представник заявника ТОВ «Вердикт Капітал» О. Іжаковський звернувся з запереченнями на апеляційну скаргу, вказуючи, що спір по суті вже вирішено, наявне рішення, яке набрало законної сили по суті справи. Вирішення питання щодо витрат на правничу допомогу, на стадії після ухвалення судом рішення нормами закону не передбачено, отже, судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення. Окремо наголошував, що доказів понесення витрат заявником на 6500 грн не надано.
Представник заявника ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлений належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за його відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з задоволенням заяви,  на підставі наступного.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2022 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Вердикт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовлено.
03.10.2022 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в якій він просив суд вирішити питання про судові витрати в справі, зокрема, про витрати на правничу допомогу.
Вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов висновків, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду (ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Даний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним.
Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч. 5 ст. 270 ЦПК України).
Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06.07.2012 у справі №2609/14515/12 (№2-4071/12) позов ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором №33/МА-002.07.1 від 07.06.2007 року в розмірі 629 762 (шістсот двадцять дев`ять тисяч сімсот шістдесят дві) грн. 53 коп. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №33/МА-002.07.1 від 07.06.2007 року звернуто стягнення на автомобіль марки  NISSAN, модель ALMERA, що був переданий в заставу ПАТ «Родовід Банк» для забезпечення виконання вимог за кредитним договором 33/МА-002.07.1 від 07.06.2007 року та належить на праві власності ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» 3 218,00 грн. судового збору.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2022 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Вердикт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовлено.
Звертаючись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення від 03.10.2022 р., представник ОСОБА_1 заявляє вимоги щодо розподілу судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 , у зв`язку з розглядом заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Однак, суд першої інстанції дійшов висновків, що ЦПК України не передбачено ухвалення додаткового рішення щодо ухвали, якою відмовлено у вирішенні процесуального питання, пов`язаного з виконанням рішення суду.
Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.
Так, як вбачається, зокрема, зі статті 270 ЦПК України суд може ухвалити додаткове судове рішення.
Статтею 258 ЦПК України передбачено, що судовими рішеннями є:
1)  ухвали;
2)  рішення;
3) постанови;
4) судові накази.
Частиною 5 статті 258 ЦПК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали чи видачею судового наказу.
Таким чином, поняття «судове рішення» є значно ширшим, ніж «рішення суду», і включає в себе, зокрема, й ухвалу суду. 
Статтею 270 ЦПК України чітко визначено, що суд ухвалює додаткове судове рішення, при цьому суд має зробити це в тому ж самому порядку, як приймав судове рішення.
Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.
Таким чином, з аналізу ст.ст. 258, 270 ЦПК України чітко вбачається, що суд може постановити додаткову ухвалу, зокрема про розподіл судових витрат.
Вказаного порядку судом першої інстанції не дотримано.
Крім того, звернення заявника з заявою про поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого документа до стягнення спонукає особу, яка є боржником за цим виконавчим документом, необхідним чином реагувати на таку заяву. Користуючись своїми процесуальними правами, боржник має право подати відзив на таку заяву, брати участь при розгляді справи тощо, та має право на професійну правничу допомогу та право користуватися послугами адвоката, що має наслідком для такої особи також понесення відповідних витрат.
Отже, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.
Досліджуючи вимоги заяви про розподіл судових витрат по суті, апеляційний суд вказує на те, що Згідно статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1)         складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2)         часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання 
послуг);
3)         обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4)         ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 6 даної статті обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У запереченні по суті заяви, представником ТОВ «Вердикт Капітал» окрім доводів про відсутність доказів понесених витрат, доводів неспівмірності не зазначено.
Так, встановлено, що між ОСОБА_1 та адвокатом Гамеєм В.В. укладено Договір про надання правової допомоги від 29.08.2022            року (надалі за текстом - Договір).
Відповідно до п. 1.2. Договору, крім іншого, за дорученням Клієнта ( ОСОБА_1 ) Адвокат зобов`язується надавати правничу допомогу Клієнту як відповідачу/боржнику у судовій справі №2609/14515/12, котра перебуває в провадженні Солом`янського районного суду м. Києва.
Пунктами 4.1., 4.2. Договору визначено, що на визначення розміру гонорару Адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Товариства. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару. Гонорар Адвоката при виконанні робіт наведених у п.п. 1.1.-1.3. цього Договору вказано у Додатку №1, що є невід`ємною частиною Договору.
Відповідно до п. 1.1. Додатку №1 від 29.08.2022 року до Договору про надання правничої допомоги від 29.08.2022 року (надалі за текстом - Додаток №1) Сторони домовилися, що гонорар Адвоката за надання правничої допомоги згідно цього Договору складається з наступних частин, залежно від виконаної Адвокатом роботи та наданих послуг:
1.1.1. ознайомлення з матеріалами судової справи (прибуття до суду, зняття фотокопій матеріалів судової справи та їх аналіз) - 1 500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень);
1.1.4.   підготовка відзиву на позовну заяву, іншу заяву - 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень);
1.1.5.   винагорода Адвоката за позитивне рішення на користь Клієнта у суді першої інстанції - 3 000,00 (три тисячі) грн. 
Таким чином, винагорода представника ОСОБА_1 адвоката Гамея В.В. за виконану роботу щодо його представництва у цій справі станом на дату подання до суду заяви про розподіл судових витрат становить 3 500,00 (три тисячі п`ятсот) грн.
Крім того, на ТОВ «Вердикт Капітал» також має бути покладено обов`язок сплатити на користь Апелянта 3 000,00 грн., які ОСОБА_1 має сплатити адвокату Гамею В.В. за позитивне судове рішення у суді першої інстанції у цій справі, яке прийнято на користь боржника.
Таким чином,  доводи апеляційної скарги апеляційний суд визнає слушними та доходить висновків про стягнення 6500 грн витрат на правову допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст.  376, 381, 382 ЦПК України, суд,  - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 07 грудня 2022 року - задовольнити.  
Ухвалу  Солом`янського районного суду міста Києва від 07 грудня 2022 року - скасувати.
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за результатом розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заінтересована особа - боржник ОСОБА_1 , - задовольнити.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» /адреса реєстрації 04053, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, код ЄДРПОУ 36799749/ на користь ОСОБА_1   /адреса реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 / витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6500, 00 гривень.
Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
 
Головуючий:                                        Судді: