ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/863/23	Головуючий по 1 інстанції	
Справа № 711/6939/22 Категорія: 304070000 	Позарецька С.М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Нерушак Л. В. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       01 серпня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого                                Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )         
Суддів                                        Василенко Л.І., Карпенко О.В.
За участі секретарів                        Ярошенка Б.М., Мунтян К.С.
       
учасники справи: 
       позивач - ОСОБА_1 ;
       відповідачі - Черкаська міська філія ПАТ «Черкасиобленерго», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;
       особа, яка подає апеляційну скаргу - позивач ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 квітня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Позарецької С.М. у приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси 10.04.2023 року,у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської філії Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання відмови незаконною, зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

 
       27.12.2022 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Черкаської міської філії ПАТ «Черкасиобленерго», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання відмови незаконною, зобов`язання вчинити певні дії. 
       Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідачі – фізичні особи, є співвласниками будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 . 
       На підставі рішення Придніпровського райсуду м. Черкаси від 18.01.2010 року позивач у 2014 році вселилася до 1/2 частини вказаного домоволодіння. Позивач вказує, що відповідачі (фізичні особи): «Відрізали світло на стовпі, від якого йшов кабель до 1/2 частини будинку».
       В позові зазначається, що за допомогою прокурора було зобов`язано Черкаську міську філію ПАТ «Черкасиобленерго» підключити світло до 1/2 частини будинку, провести кабель до стовпа, який був раніше відрізаний.
       Між тим, ОСОБА_2 заливав водою лічильник, зривав пломбу на коробці лічильника та вчиняв інше, щоб відрізали світло, оскільки угода на договір електропостачання до 1/2 частини будинковолодіння була укладена між ОСОБА_2 без її відому та дозволу. До цього часу позивачу ОСОБА_1 , як вказується нею, йдуть погрози відключити світло, оскільки вона, ніби то, не є співвласником, а весь будинок є у власності ОСОБА_2 (1/2), що не відповідає дійсності.
       Позивач вказує, що вона зверталася до Черкаської міської філії ПАТ «Черкасиобленерго» із заявою, надавши пакет відповідних документів, просила укласти з ОСОБА_1 договір на електропостачання 1/2 частини домоволодіння, або відібрати заяву-приєднання до договору, але їй було відмовлено. Вважає, що без наявності договору з нею, ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 може відрізати світло та звернеться до поліції. Позивач проживає у будинку, а співвласники – відповідачі у справі, перешкоджають їй у користуванні спадковим майном, яке є також і її власністю. При цьому, ОСОБА_2 не проживає у будинку, не користується електроенергією, оскільки мешкає в с. Лозівок Черкаського району; інші особи також не проживають у будинку та не користуються послугами щодо електропостачання будинку.
       Позивач ОСОБА_1 просила суд визнати незаконною відмову співвласників 1/2 частини домоволодіння, що по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 щодо ненадання письмової згоди для укладення договору, заяви-приєднання на розподіл та електропостачання, між нею та ПАТ «Черкасиобленерго» Черкаська міська філія. Зобов`язати ПАТ «Черкасиобленерго» Черкаська міська філія укласти з позивачем ОСОБА_1 договір, оформити заяву-приєднання на розподіл та електропостачання 1/2 домоволодіння за вказаною адресою.
       Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 квітня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.
       Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила рішення в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.
       В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказується, що ОСОБА_1 подавала позов про розподіл спадщини, але Придніпровським районним судом м. Черкаси було відмовлено у задоволенні позову з підстав недостатності кімнат у домоволодінні для розподілу.
       Скаржник ОСОБА_1 вважає, що не укладення з нею відповідного договору, позбавляє її права на користування послугами ПАТ «Черкасиобленерго» Черкаська міська філія. Звертає увагу скаржник на те, що в 1/2 частині домоволодіння по АДРЕСА_1 проживає також її син ОСОБА_7 , а ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у будинку не проживають. Співвласник ОСОБА_5 надав дозвіл на укладення заяви-приєднання або договору.
       Враховуючи наведене в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.
        02 червня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від Черкаської міської філії ПАТ «Черкасиобленерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу.
       В обґрунтування доводів відзиву вказується, що позивач ОСОБА_1 зверталася до підприємства щодо укладання із нею відповідного договору, на що їй було роз`яснено про необхідність надання згоди від інших співвласників на укладання із нею такого договору, однак відповідні згоди позивачем надані підприємству не були. 
       Відзив мотивовано відповідачем тим, що оскаржуване рішення суду першої інстанції, є обґрунтованим та законним, ухвалене з дотримання норм матеріального та процесуального права, судом належним чином встановлено і досліджено всі докази та обставини у справі.
       Враховуючи наведене у відзиві, директор Черкаської міської філії ПАТ «Черкасиобленерго» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін.
       12 червня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив.
        ОСОБА_1 звертає увагу на те, що ОСОБА_2 повідомив їй, що знову відключить домоволодіння від електроенергії, так як воно йому не потрібно та в нього на підприємстві працює друг, начальником відділу. Договір з ОСОБА_2 було укладено без її згоди, а тепер відповідачі у справі перешкоджають їй у користуванні власністю. Вважає, що вона, як співвласник, має право на світло, газ, воду та інше для користування будинком.
       У відповіді на відзив ОСОБА_1 просить задовольнити її позовні вимоги повністю.
       Від інших учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.
       Згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.
       Сторони повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, апеляційний суд неодноразово розміщував на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про розгляд справи, призначеної на 14 червня 2023 року, 19 липня 2023 року та 01 серпня 2023 року.
       В судове засідання з`явились позивач ОСОБА_1 та представник відповідача Черкаської міської філії ПАТ «Черкасиобленерго» - Махаринець Вікторія Ігорівна.
       Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
       Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
       Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
       Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
       Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.
       Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання відмови незаконною, зобов`язання вчинити певні дії, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 не позбавлена можливості скористатися своїм правом на виділ у натурі частини із спільного майна, визначити порядок користування та укласти окремий договір про надання послуг з розподілу електричної енергії, оскільки укладення декількох договорів про розподіл електричної енергії щодо однієї і тієї самої електроустановки (щодо одного й того ж об`єкта) не передбачено діючим законодавством.
       Суд першої інстанції дійшов до висновку, що підстав для зобов`язання укладати відповідний договір із позивачем ОСОБА_1 одночасно з вже укладеним і діючим договором, на час розгляду справи, із ОСОБА_2 , при встановлених обставинах у справі, немає.
       Судом першої інстанції під час розгляду справи не було встановлено дій або бездіяльності відповідача Черкаської міської філії ПАТ «Черкасиобленерго», які б суперечили вимогам закону.
       Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що є безпідставними вимоги позивача про визнання незаконними відмови співвласників будинковолодіння – відповідачів у справі, крім відповідача ОСОБА_5 , щодо надання згоди для укладання відповідного договору на розподіл електропостачання між ОСОБА_1 та ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Черкаської міської філії.
       Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки судом першої інстанції встановлено дійсні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам, правильно застосовано норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалено у справі законне рішення, підстав для скасування якого, апеляційний суд не вбачає, виходячи з наступного.
       Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
       Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
       Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.
       Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 є власником 1/5 частки спадкового майна (від 1/2 частки), зокрема, житлового будинку з надвірними спорудами, що по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 02.11.2006 року державним нотаріусом Другої Черкаської нотаріальної контори (реєстр № 2-1692). Дані обставини також підтверджуються витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.02.2017 року.
        ОСОБА_2 є власником 1/5 частки спадкового майна, житлового будинку з надвірними спорудами, що по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 02.11.2006 року державним нотаріусом Другої Черкаської нотаріальної контори (реєстр № 2-1691).
        ОСОБА_6 є власником 1/5 частки спадкового майна, житлового будинку з надвірними спорудами, що по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 02.11.2006 року державним нотаріусом Другої Черкаської нотаріальної контори.
       Гуліка І.І. є власником 1/5 частки спадкового майна (від 1/2 частки), житлового будинку з надвірними спорудами, що по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 09.11.2006 року державним нотаріусом Другої Черкаської нотаріальної контори (реєстр № 2-1806).
ОСОБА_3 є власником 1/2 частки спадкового майна, житлового будинку з надвірними спорудами, що по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 21.11.2006 року державним нотаріусом Другої Черкаської нотаріальної контори (реєстр № 2-1973).
        ОСОБА_4 є власником 1/2 частки спадкового майна, житлового будинку з надвірними спорудами, що по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 21.11.2006 року державним нотаріусом Другої Черкаської нотаріальної контори (реєстр № 2-1988).
       Під час розгляду справи встановлено, що всі співвласники володіють нерухомим майном в ідеальних частках, тобто виділ в натурі майна не здійснений, як і відсутні докази щодо встановленого між співвласниками порядку користування таким майном.
        ОСОБА_1 20.05.2022 року зверталася до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 щодо надання дозволу на укладення з нею договору, в т.ч. з Черкаською міською філією ПАТ «Черкасиобленерго», на електропостачання будинковолодіння АДРЕСА_1 . Між тим, поштові відправлення повернулися, як не отримані відповідачами.
       Відповідач ОСОБА_5 згідно його заяви від 16.12.2022 року надав згоду на укладення ОСОБА_1 договору або заяви-приєднання щодо електропостачання та розподілу електроенергії до будинку за вказаною адресою.
       Судом встановлено, що 30.07.2010 року між ВАТ «Черкасиобленерго» та ОСОБА_2 був укладений договір про користування електроенергією для населення за адресою: АДРЕСА_1 .
       Згідно до п. 1.1 договору енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах, відповідно до потужності 3квт електроустановок споживача з гарантованим рівнем недійсності, безпеки і якості, а споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором.
       Із 01.01.2019 року до житлового будинку, що по АДРЕСА_1 здійснюється розподіл електроенергії Черкаською міською філією ПАТ «Черкасиобленерго» на підставі публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (№ 12-11-067) з ОСОБА_2 .
       Після укладання договору про надання послуг з розподілу електроенергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електроенергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електроенергії тощо (п. 6 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312).
       Судом першої інстанції встановлено, що будинок, що по АДРЕСА_1 підключений до електропостачання, договір про надання послуг з розподілу електричної енергії укладений з одним із співвласників будинку ОСОБА_2 і є чинним.
       На звернення ОСОБА_1 у грудні 2022 року до підприємства щодо оформлення заяви-приєднання до умов договору про користування електроенергією по об`єкту (житловий будинок), останнім надавалися заявнику відповіді, щодо роз`яснення порядку укладання таких договорів та документів, які повинні подаватися.
       Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
       11.06.2017 року набрав чинності Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року, відповідно до якого з 01.01.2019 року ПАТ «Черкасиобленерго» здійснює розподіл електроенергії в межах закріпленої території Черкаської області, виконує функції, має права і обов`язки оператора системи розподілу.
       Основними нормативно-правовими документами, які встановлюють вимоги та регулюють взаємовідносини між оператором системи розподілу (ПАТ «Черкасиобленерго») та користувачами системи розподілу є Кодекс системи розподілу, затверджений постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 310, Кодекс комерційного обліку електричної енергії, затверджений постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 311 та Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312.
       Підпунктом 1.2.1 пункту 1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312  передбачено, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.
       Згідно з підпунктом 1.2.7. пункту 1.2 ПРРЕЕ постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.
       Відповідно до п.п. 2.1.8 п. 2.1 вказаних Правил, для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має надати оператору системи такі документи: 1) заяву про укладення відповідного договору із зазначенням місцезнаходження об`єкта та реквізитів заявника та наявності паспорта точки розподілу/передачі; 2) для юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), роздрукований із мережі Інтернет, або копію довідки, або копію виписки з ЄДР; для фізичних осіб: копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера або реєстраційного номера картки платника податків або копію паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади і мають відмітку у паспорті); 3) копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта), право на розміщення електроустановок на території здійснення господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії (у разі відсутності об`єкта споживача); 4) копію документа про підтвердження повноважень особи на укладення договору (витяг з установчого документа про повноваження керівника (для юридичних осіб), копію довіреності, виданої в установленому порядку тощо), за необхідності; 5) копію декларації (повідомлення) про початок виконання будівельних робіт або дозволу на виконання будівельних робіт (для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) та постачання електричної енергії на будівельні майданчики, у разі якщо наявність такого дозволу є обов`язковою або зазначені документи вимагаються законодавством у сфері містобудування) та/або у визначених законодавством випадках, копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації або сертифіката (для новозбудованих та реконструйованих електроустановок);  6) довідку про обсяги очікуваного споживання електроенергії окремо за кожною площадкою вимірювання споживача (крім побутових споживачів). У разі укладення за двома та більше об`єктами споживача одного договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії споживач подає документи, передбачені підпунктом 3 цього пункту, за кожним із об`єктів споживача.
       Ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач. Споживачі укладають договір споживача про розподіл (передачу) електричної енергії шляхом приєднання до публічного договору за наявності паспорта точки розподілу. У разі надання послуги з приєднання до електричних мереж ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є оператор системи (пп. 2.1.3 п.2.1 Правил).
       Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з врахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил. 
       Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими Правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу.
       Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими Правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу.
       Якщо за об`єктом оформлено паспорт точки (паспорти точок) розподілу, оператор системи розподілу не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. При цьому, сторони можуть за взаємною згодою оформляти в установленому цими Правилами порядку додатки до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, в яких узгоджуються організаційні та технічні особливості розподілу електричної енергії.
       На вимогу споживача оператор системи розподілу протягом трьох робочих днів від дати звернення повинен надати споживачу підписаний оператором системи розподілу примірник укладеного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії у паперовій формі.
       За ініціативою однієї із сторін договір споживача про розподіл електричної енергії оформлюється в паперовій формі.
       У разі необхідності визначення за взаємною згодою сторін додаткових умов договору, які конкретизують умови договору, форму якого встановлено цими Правилами, договір оформляється в паперовій формі.
       На письмову вимогу власника об`єкта оператор системи розподілу зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення надати підписаний уповноваженою особою оператора системи розподілу паспорт точки розподілу за кожною такою точкою за об`єктом споживача та/або паперову форму договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.
       Договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії в частині розрахунків за послуги оператора системи діє, якщо згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією відповідного електропостачальника оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії забезпечує споживач.
Договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії в частині розрахунків за послуги оператора системи призупиняється (тимчасово не діє) у разі постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг чи постачальником «останньої надії», або якщо згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією відповідного електропостачальника оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії забезпечує електропостачальник.
       У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу та має подати оператору системи розподілу письмову заяву про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт.
       Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.
       Згідно до п. 11.3.1. Кодексу системи розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП 14.03.2018 року № 310, договір про надання послуг з розподілу електричної енергії укладається з урахуванням вимог цього Кодексу щодо умов надання доступу та послуг з розподілу електричної енергії.
       Відповідно до п.п. 4.27 п. 4 вказаних вище Правил у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно. Дія договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії достроково припиняється у разі отримання оператором системи від нового або від попереднього власника (користувача) об?єкта споживача документального підтвердження факту зміни власника (користувача) цього об?єкта. У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (за наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об?єктах електричної енергії та інших платежів, виходячи з умов відповідних договорів. З новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України, цих Правил, після припинення дії договорів зі споживачем, який звільняє приміщення, у частині постачання та розподілу електричної енергії на цей об`єкт.
       Беручи до уваги вище вказане, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню до даних правовідносин.
       Так, оскільки за одним об`єктом (житловий будинок), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 співвласниками є: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , то суд першої інстанції правильно та обґрунтовано звернув увагу на те, що за вказаною адресою вже укладено договір з ОСОБА_2 , який є чинним, та жодною зі сторін не було ініційовано питання щодо його розірвання.
       Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
       Співвласникам, як і кожному індивідуальному власнику речі, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, що належить їм на праві спільної часткової власності, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності, відповідно до вимог ст. 361 ЦК України.
       З огляду на вище викладене, колегія суддів апеляційного суду вказує, що суд першої інстанції вірно вказав, що позивач ОСОБА_1 не позбавлена можливості скористатися своїм правом на виділ у натурі частини із спільного майна, визначити порядок користування та укласти окремий договір про надання послуг з розподілу електричної енергії, а укладення декількох договорів про розподіл електричної енергії щодо однієї і тієї самої електроустановки (щодо одного й того ж об`єкта) не передбачено діючим законодавством.
       Апеляційний суд оцінює критично та відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивач подавала до Придніпровського районного суду м. Черкаси позов про виділ у натурі частини із спільного майна та їй було відмовлено в його задоволенні з підстав недостатності кімнат у домоволодінні, оскільки відповідного рішення суду матеріали справи не містять.
       Доказами є будь – які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).
       Згідно частинами 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
       Як вбачається з матеріалів справи та зазначалось позивачем ОСОБА_1 , електропостачання до будинковолодіння здійснюється підприємством, позивач фактично проживає у будинку і користується електроенергією, здійснює оплату за надані послуги за квитанціями-розрахунками, які приходять на ім`я ОСОБА_2 , оскільки на нього відкритий особовий рахунок. 
       А отже, факт припинення електропостачання з вини ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Черкаської міської філії не підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами.
       Таким чином, доводи апеляційної скарги, що не укладення з позивачем відповідного договору позбавляє її права на користування послугами ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Черкаської міської філії не знаходять свого підтвердження відповідно до матеріалів справи та вказаних доводів позивачем ОСОБА_1 .
       Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що захист права на майбутнє неможливий, а тому бажання/необхідність, як вказує ОСОБА_1 , на укладання ще одного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії саме з нею, задля недопущення у майбутньому з боку будь-яких осіб, в т.ч. і відповідача ОСОБА_2 , вчинення протиправних дій щодо «відрізання електропроводу від стовпу, зривання пломб з лічильника», тощо, не ґрунтуються на нормах закону, а отже, позовні вимоги не підлягають до задоволення.
       Суд першої інстанції вірно акцентував увагу на тому, що підстав для зобов`язання укласти відповідний договір із ОСОБА_1 одночасно з вже укладеним і діючим на час розгляду справи договором із ОСОБА_2 , при встановлених обставинах у справі, немає.
       Колегією суддів апеляційного суду не встановлено дій або бездіяльності відповідача Черкаської міської філії ПАТ «Черкасиобленерго», які б суперечили вимогам закону.
       Апеляційний суд вважає, позивач ОСОБА_1 не довела, що відсутність укладеного із нею договору про розподіл електроенергії, перешкоджає їй укласти договір із іншим підприємством щодо постачання електроенергії.
       Суд першої інстанції вірно звернув увагу позивача ОСОБА_1 , що ПАТ «Черкасиобленерго» не встановлює тарифи, розміри щомісячної оплати за надані послуги з електропостачання, не формує і не направляє споживачам квитанції-розрахунки щодо оплати послуг, а тому її доводи про те, що договір про розподіл електричної енергії їй необхідно укласти задля оформлення на себе особового рахунку, отримання квитанцій-рахунків на своє ім`я, є безпідставними, оскільки такі повноваження наявні у іншого підприємства, яке не є учасником даної справи.
       Доводи позивача ОСОБА_1 про те, що договір з ОСОБА_2 було укладено без її згоди не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги, оскільки відповідний договір не розірвано та недійсним не визнано.
       Доводи апеляційної скарги, що разом з позивачем також проживає її син ОСОБА_7 не можуть слугувати підставою для задоволення позовних вимог, з вказаних доводів.
       Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що за результатами розгляду справи, встановлених обставин та досліджених доказів, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі, оскільки відсутні підстави вважати, що відповідачами порушуються, не визнаються чи оспорюються права/інтереси позивача, та позовні вимоги є необґрунтованими.
       Приймаючи до уваги вказане вище, недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
       Таким чином, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що в процесі судового розгляду не знайшли свого підтвердження факти порушення прав скаржника, які підлягають судовому захисту, а тому заявлені вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення колегією суддів апеляційного суду.
       З врахуванням вказаного вище, доводи апеляційної скарги колегією суддів апеляційного суду оцінюються критично, оскільки є формальними, безпідставними та необґрунтованими, і не містять жодних доказів та посилань щодо порушення норм процесуального права судом першої інстанції під час розгляду позовної заяви, неправильного застосування норм матеріального права, оскільки такі скаржником не наведені у скарзі, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування законного рішення суду першої інстанції, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.
       Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
       Колегія суддів апеляційного суду враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).
       Виходячи з викладеного вище, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвалене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи, і правильності висновків суду не спростовують, а тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
       Оскільки скаржник ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 1 п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід віднести на рахунок Держави.
       Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

 
п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
       Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 квітня 2023 року – залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно – процесуальним законодавством.        
       Повний текст постанови складений 04.08.2023 року.

Головуючий                                                                Л.В. Нерушак

       Судді                                                                        Л.І. Василенко
       
       О.В. Карпенко