КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
                                                                                        Справа №362/3399/20
                                                                                                                                       Апеляційне провадження
                                                                                                                               № 33/824/2645/2022
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року Київський апеляційний суд у складі судді Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 9 серпня 2022 року про закриття провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
                                                               встановив:
 
постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 9 серпня 2022 року закрито провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
            Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 22 серпня 2022 року подала до Васильківського міськрайонного суду Київської області апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 9 серпня 2022 року, посилаючись на те, що 11 серпня 2022 року їй стало відомо про наявність оскаржуваної постанови, 15 серпня 2022 року вона звернулася до суду першої інстанції із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, 19 серпня 2022 року нею була складена апеляційна скарга, яка була помилково направлена безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку.
З матеріалів справи вбачається, що постанова судді проголошена у відсутність ОСОБА_1 та її представника, в резолютивній частині постанови судді помилково зазначено, що «Апеляційна скарга на постанову судді подається протягом 10 днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду». Враховуючи, що ОСОБА_1 не є фахівцем у галузі права, вперше подала апеляційну скаргу у строки, визначені КУпАП, однак помилково направила безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тому вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Корчик А.В. підлягає поновленню, так як він пропущений з поважних причин і не на значний термін.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 9 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження по справі у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності 

ОСОБА_2 на підставі ст. 38 КУпАП.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ДТП трапилася в межах населеного пункту Митниця, де були встановлені обмежувальні знаки та взагалі обгін було заборонено, а тому є всі підстави вважати, що пояснення ОСОБА_2 являються такими, що не відповідають дійсності та являються способом захисту з метою уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення. 
ОСОБА_1 зазначає, що в матеріалах справи містяться декілька експертних висновків, які відповідно до вимог ст. 251 КУпАП є доказами по справі та підлягають відповідній оцінці під час розгляду справи. Разом з цим ОСОБА_1 вважає, що посилання в мотивувальній частині оскаржуваної постанови судді лише на результати висновку експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС від 16.09.2021 року №СЕ-19-21/6906-ІТ, є помилковими, так як зазначене експертне дослідження проведено не в повному обсязі та без врахування всіх матеріалів справи.
ОСОБА_1 стверджує, що суд першої інстанції не дослідив належним чином механізму дорожньо-транспортної пригоди та дійшов передчасного та помилкового висновку про відсутність вини ОСОБА_2 у порушенні ПДР та скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 підтвердив свої пояснення, наданні суду першої інстанції, та зазначив, що на час ДТП на дорозі, по якій рухався його автомобіль та автомобіль ОСОБА_1 , не було знаків, які зафіксовані на відео, наданому представником ОСОБА_1 , і які забороняли здійснення обгону.
Вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Гончаренко О.А., яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Устенка І.О., які просили залишити постанову суду без змін, пояснення експерта ОСОБА_3 , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (стаття 7 КУпАП).
За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд, у відповідності з положеннями ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
                                                               
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції дотримані, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП.
            Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення від 19 червня 2020 року, серії ДПР 18 №227670, в цей же ж день, о 16год.18хв. на а/д Фастів-Васильків, гр. ОСОБА_2 керував транспортним засобом ТАТА LPT-613/38, номерний знак НОМЕР_1 , перед початком обгону водій не переконався, що водій транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту ліворуч та здійснив обгін, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем Honda, номерний знак НОМЕР_2 , який здійснював поворот ліворуч, завчасно включивши поворот ліворуч. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки.
            Вказаними діями ОСОБА_2 порушив п. 14.2.(б) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
            У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 зазначив, що надасть пояснення на окремому аркуші.
            З своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що він їхав зі сторони Фастова в сторону Василькова, приблизно 16.15год 19 червня 2020 року зі швидкістю 60-65 км/год. Попереду їхав автомобіль «Хонда», включив правий поворот, показавши, що він з`їжджає на узбіччя, потім включив аварійну сигналізацію, продовжуючи рухатись на невеликій швидкості. Він включив лівий поворот, зустрічних авто не було, розпочав маневр, як тільки він майже зрівнявся з автомобілем «Хонда», останній різко повернув вліво. Застосувавши різке гальмування, він звернув ще лівіше і виїхав на зустрічне узбіччя. Підійшовши до водія «Хонди», на запитання «Що це було?» вона відповіла, що не бачила його транспортного засобу. 
            Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 пояснювала, що 16 червня 2020 року близько 16:18год вона рухалася на автомобілі «Хонда», д.н.з. НОМЕР_2 , по автодорозі Васильків-Фастів у напрямку міста Васильків, де на автодорозі вона включила покажчик повороту ліворуч за 30 метрів до місця, де мала намір повертати (розділової смуги для руху на дорозі не було). Під`їжджаючи до місця повороту, вона зменшила швидкість руху, переконалася, що попереду автомобілів немає, і почала здійснювати маневр. В цей час їй в ліву частину автомобіля, яким вона керувала, здійснив зіткнення інший автомобіль, який рухався позаду.
            Пункт1.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
            Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
            Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
          У п. 14.2 б) ПДР передбачено, що перед початком обгону водій повинен переконатися у тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигнал про намір повороту (перестроювання) ліворуч.
            За порушення зазначених вимог ПДР України передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
            Відповідальність за ст.124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення 
                                                                              
правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
            Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.
            Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.
            З матеріалів справи вбачається, що для повного та об`єктивного розгляду даної справи та враховуючи пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Смиковського Д.П., постановою судді Васильківського міськрйонного суду Київської області від 23 липня 2020 року адміністративну справу відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП було повернуто до Васильківського ВП ГУ НП в Київській області для належного оформлення, оскільки на схемі ДТП, яка долучена до протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні відмітки про наявність дорожніх знаків організації дорожнього руху.
            Згідно рапорту поліцейського Таменчука Р.Р., який складав схему ДТП та протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , на схемі ДТП відсутній дорожній знак 1.23.2 ПДР, оскільки на момент оформлення ДТП він не був встановлений дорожніми службами.
            За клопотанням представника ОСОБА_1 - адвоката Смиковського Д.П. суддею першої інстанції у справі була призначена судова автотехнічна експертиза.
            Згідно висновкуексперта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС від 16 вересня 2021 року №СЕ-19-21/6906-ІТ, у даній дорожній обстановці водій автомобіля ТАТА LPT-613/38, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3. ПДР України, однак в діях водія ОСОБА_2 невідповідностей вимогам п. 12.3. ПДР України, які б знаходилися в причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП з технічної точки зору, не вбачається. 
            Також у висновку зазначено, що у даній дорожній ситуації дії водія автомобіля Honda, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 10.1. та 10.4. ПДР України, що з технічної точки зору, перебуває у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
            Для повного з`ясування обставин справи та перевірки доводів апеляційної скарги апеляційним судом відповідно до положень ст. 273 КУпАП був запрошений експерт Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС ОСОБА_3, який склав висновок №СЕ-19-21/6906-ІТ від 16 вересня 2021 року.
Експерт ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду пояснив, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля «Honda», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 повинна була діяти відповідно до вимог п. 10.1, 10.4 ПДР України. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «ТАТА LPT-613/38», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України. Також пояснив, що в даній ситуації в діях водія автомобіля ««ТАТА LPT-613/38», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 невідповідностей вимогам ПДР не вбачається, тому його дії не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даного ДТП. 
Також експерт ОСОБА_3 зазначив, що п. 14.2.«б» ПДР України не забороняє водієві здійснювати обгін, на відміну від п. 14.6 ПДР України. Крім того, на день виникнення ДТП на відрізку дороги, де відбулося зіткнення автомобілів, не було встановлено жодних дорожніх знаків, які б забороняли водієві ОСОБА_2 здійснювати обгін, про що свідчить схема ДТП.
За таких обставин, суддя місцевого суду прийшов до правомірного висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 у даній дорожньої ситуації порушення вимог п. 14.2.«б» ПДР України.
Доводи апеляційної скарги про не врахуванням судом тієї обставини, що зіткнення 
                                                            
відбулося саме на перехресті, тобто у місці прилягання доріг на одному рівні, перед яким було встановлено дорожній знак 1.23.2. «Прилягання другорядної дороги», що підтверджується фотографіями з місця пригоди, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки на схемі ДТП будь-які дорожні знаки не зафіксовані.
Згідно рапорту працівника поліції, який складав схему ДТП та протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , дорожній знак 1.23.2. ПДР України на час ДТП встановлений не був.
Вказана обставина також підтверджується фотокартками з місця ДТП, які зроблені у день ДТП (с.с.30-31 т.1).
Фотокартки, які були зроблені представниками ОСОБА_1 , як і наданий суду відеозапис дорожніх знаків, не були зроблені у день ДТП.
Матеріали справи не містять доказів, що дорожні знаки, зокрема і 1.23.2., були встановлені до вчинення ДТП за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
            Посилання у апеляційній скарзі на невідповідність висновку експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС Проценка В.Д. від 16 вересня 2021 року матеріалам справи, оскільки ним не були враховані пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Смиковського Д.П., відеозапис ділянки дороги, на якій сталася ДТП, відповідь служби автомобільних доріг у Київській області з схемами розміщення дорожніх знаків на ділянці дороги Фастів-Васильків, де трапилася ДТП, фотографії з місця пригоди, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки під час апеляційного розгляду експерт ОСОБА_3 пояснив, що вказані документи не приймалися ним до уваги, оскільки адвокат Смиковський Д.П. не був учасником ДТП, а згідно схеми ДТП та рапорту працівника поліції у день ДТП дорожні знаки були відсутні на ділянці дороги, де сталася ДТП. 
            Як наявні у матеріалах справи фотокартки, надані адвокатом Смиковським Д.П., так і відеозапис ділянки дороги, не містять дати, коли вони були зроблені.
            З цих же підстав апеляційний суд не бере до уваги і висновок комплексного автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження  експерта ТОВ «Українські незалежні судові експертизи» ОСОБА_5 , оскільки вихідні дані, які були надані експерту, суперечать встановленим судом обставинам, зокрема, наявності дорожніх знаків на ділянці, де сталася ДТП. 
            Під час апеляційного розгляду представнику ОСОБА_1 - адвокату Гончаренко О.А. надавалася можливість з`ясувати період, коли були встановлені дорожні знаки на ділянці дороги, де сталася ДТП.
            Згідно наданого адвокату Гончаренко О.А. листа службою автомобільних доріг у Київській області від 29 листопада 2021 року раніше надана схема організації дорожнього руху з км 22+170-км 23+80 на автомобільній дорозі Р-19 Фастів-Митниця-Обухів-Ржищів, зароблена 2007 року, надати інформацію про дату встановлення перерахованих у запиті дорожніх знаків на даний час немає можливості. Також у листі зазначається, що стан покриття та засобів організації дорожнього руху, у тому числі дорожніх знаків, фіксується поліцією на момент настання дорожньо-транспортної пригоди.
            Як вже зазначалося вище, на схемі ДТП наявність дорожніх знаків на ділянці дороги, де сталася ДТП за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , не зафіксовані.
            Під час апеляційного розгляду представником ОСОБА_1 - адвокатом Гончаренко О.А. було заявлено клопотання про призначення повторної автотехнічної експертизи у даній справі з врахуванням схеми організації дорожнього руху, яка наявна у матеріалах справи (с.с.40-43 т.1), відеозапису ділянки дороги, де відбулася ДТП, пояснень адвоката Смиковського Д.П. та фотографій ДТП (с.с.26-32, 118-123 т.1).
            Вважаю, що правових підстав для призначення повторної автотехнічної експертизи не встановлено, оскільки адвокат Гончаренко О.А. просить провести експертизу, виходячи з документів та даних, які не існували на час ДТП, і доказів зворотного під час 
                                                              
апеляційного розгляду встановлено не було.
            У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. 
Аналіз матеріалів справи, пояснень учасників справи та експерта свідчить, що у діях ОСОБА_2 відсутні порушення вимог п.14.2«б» Правил дорожнього руху, а тому суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, та закрив провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
                                                                      
                                                      постановив:
 
клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 9 серпня 2022 року задовольнити та поновити їй цей строк.
            Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити  без задоволення, а постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 9 серпня 2022 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної  відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

                         Суддя                                                                  І.М. Рейнарт