ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
29 червня 2023 року
м. Київ
справа № 677/1431/20 
провадження № 51-1428 км 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
за участю:
секретаря судового засідання              ОСОБА_4 ,
прокурора                                   ОСОБА_5 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2021 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 30 листопада                       2023 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020240170000107, за обвинуваченням 
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кричево Тячівського району Закарпатської області та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345-1 КК України.   
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
 
Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від                    07 жовтня 2021 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 345-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановлено йому іспитовий строк тривалістю 1 (один ) рік та покладено виконання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Задоволено частково цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 та стягнуто на користь останньої з ОСОБА_8 10 000 грн моральної шкоди.  
Вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 30 листопада 2023 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.  
За обставин, встановлених судом та детально викладених у вироку,                                    ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за заподіяння журналісту легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у зв`язку зі здійсненням ним законної професійної діяльності за наступних обставин. 24 березня 2020 року близько 12:00 год, під час виконання редакційного завдання ТОВ «Новини 24 години» телеканалу «NEWSONE», затвердженого наказам №10 від 23 березня 2020 року щодо висвітлення перебігу карантину та стану торгівлі медичними препаратами та засобами захисту в Хмельницькій області, журналіст цього телеканалу ОСОБА_6 та оператор ОСОБА_9 , у відповідності до ст.1 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», зайшли в приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_2 , де згідно з оголошенням, розміщеним на першому поверсі цього ж приміщення, відбувалася реалізація медичних масок.
Підійшовши до прилавку магазину, журналістка ОСОБА_6 взяла біля касового апарату упаковку із медичними масками, на яких був цінник та представившись ОСОБА_8 журналістом телеканалу «NEWSONE», звернулась до нього з питанням щодо реалізації і походження медичних масок. ОСОБА_8 заперечив факт їх реалізації, незважаючи на наявність на упаковці ціннику магазину, а тому ОСОБА_6 , з метою встановлення законності їх реалізації, почала телефонувати у поліцію на лінію «102».
В цей час, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що проводиться відеорепортаж, а журналістка ОСОБА_6 викликає поліцію, з метою уникнення можливої відповідальності та висвітлення на телебаченні реалізації ним медичних засобів захисту, підбіг до останньої та почав забирати маски з її рук, умисно схопивши ОСОБА_6 за ліву руку та шляхом затискання пальців і різких ривків, вирвав у неї упаковку із медичними масками, внаслідок чого заподіяв потерпілій легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі представник потерпілої просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Не погоджується з призначеним ОСОБА_8 покаранням із застосуванням положень ст. 75 КК України та вважає, що суд безпідставно прийняв таке рішення, оскільки без відбування реального покарання, засудженим не буде досягнуто його основної мети. Вважає розмір стягнутої на користь потерпілої моральної шкоди таким, що не відповідає душевним стражданням, наслідкам, які вона зазнала внаслідок протиправних дій засудженого.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор, який брав участь в суді касаційної інстанції вважав, що касаційна скарга представника потерпілого підлягає частковому задоволенню, ухвала апеляційного суду скасуванню, а провадження - призначенню новому розгляду в апеляційному суді.  
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Винуватість ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному  правопорушенні, доведеність обвинувачення та правильність кваліфікації дій за ч. 2 ст. 345-1 КК України, в касаційній скарзі не оспорюються.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Як убачається з вироку, дотримуючись наведених вимог кримінального закону при призначенні засудженому ОСОБА_8 покарання, суд урахував усі обставини справи, в тому числі і тяжкість вчиненого кримінального  правопорушення, дані про особу винного, а саме: його позитивну характеристику, те, що до кримінальної відповідальності він притягується вперше, його сімейний стан та наявність на утриманні малолітньої дитини. Суд визнав обставиною, яка пом`якшує покарання - часткове відшкодування моральної шкоди в сумі                  10000 грн та обрав покарання в межах санкції статті інкримінованого злочину у виді позбавлення волі на строк 2 роки. 
Одночасно, з огляду на дані про особу засудженого та обставину, яка пом`якшує покарання, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення   ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.  
Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості  кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість  або через суворість. 
Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.
Однією з важливих гарантій здійснення, проголошеного статтями 3 і 27 Конституції України права людини на життя і здоров`я, є беззастережне виконання судами вимог кримінального процесуального закону щодо забезпечення прав потерпілих від злочинів, які посягають на ці права. 
А дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.
Апеляційний суд, переглядаючи апеляційну скаргу представника потерпілої, яка просила скасувати вирок місцевого суду в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_8 більш суворе покарання, визнав необґрунтованими такі доводи та залишив вирок щодо останнього без зміни.  
Колегія суддів погоджується з призначеним ОСОБА_8 покаранням та вважає, що при обранні його виду та розміру, судом першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, належним чином враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу засудженого та всі обставини кримінального провадження, в тому числі й ті, на які посилається в касаційній скарзі представник потерпілої. 
Тому доводи касаційної скарги представника потерпілої про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого внаслідок м`якості колегія суддів вважає безпідставними.
Розглядаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 та вирішуючи питання про суму стягнення заподіяної моральної шкоди, суд дотримався положень статей  128, 129 КПК України та статей 1167, 1194 ЦК України.
При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди судом враховано глибину фізичних та душевних страждань потерпілої та, виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості, майнового стану засудженого прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_8 на користь потерпілої                       10 000 грн моральної шкоди, оскільки 10 000 грн ним вже сплачено останній в добровільному порядку.
Суд дійшов обґрунтованого висновку, що саме такий розмір моральної шкоди, враховуючи наслідки злочину, фізичний та моральний стан потерпілої буде достатньою сатисфакцією. Вирок суду відповідає вимогам ст. 374 КПК України і в цій частині.   
Апеляційний суд, ретельно перевіривши доводи представника потерпілої про необхідність збільшення суми відшкодування заподіяної шкоди, які за своїм змістом є аналогічними тим, що він наводить в касаційній скарзі, обґрунтовано залишив їх без задоволення. З наведеними в ухвалі апеляційного суду висновками погоджується колегія суддів. Постановлена за результатами розгляду апеляції потерпілого ухвала апеляційного суду відповідає вимогам                 ст. 419 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у справі колегією суддів не встановлено, а тому підстав, передбачених ст. 438 КПК України для скасування оскаржуваних судових рішень та задоволення касаційних вимог представника потерпілої немає.   
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від                          07 жовтня 2021 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від                                 30 листопада 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - без задоволення. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.      
Судді:

ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                             ОСОБА_3