ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 серпня 2023 року           справа №200/927/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року (повне судове рішення складено 10 квітня 2023 року) у справі № 200/927/23 (суддя в І інстанції Крилова М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, 
                                                           УСТАНОВИВ:

У березні 2023 року представник позивача Варбан Олександр Валентинович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – ГУ ПФУ в Донецькій області) про:
- визнання незаконним дії ГУ ПФУ в Донецькій області, щодо не встановлення ОСОБА_1 надбавки відповідно до п. «а» частини 1 статті 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-XII) з 22 травня 2021 року на двох непрацездатних членів сім`ї (дітей) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області призначити ОСОБА_1 надбавку відповідно до п. «а» частини 1 статті 16 Закону № 2262-XII на двох непрацездатних членів сім`ї (дітей) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 22 травня 2021 року з виплатою заборгованості, яка утворилася з 22 травня 2021 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30 січня 2023 року позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону № 2262-XII з 22.05.2021. Представник позивача вказав, що разом із заявою про призначення пенсії на вислугу років позивачем було додано всі необхідні документи для призначення надбавки на непрацездатних членів сім`ї. Проте, відповідачем було відмовлено у встановленні надбавки у зв`язку з не поданням довідки, видану органами виконавчої влади у сфері соціального захисту населення про не отримання непрацездатним членом сім`ї державної соціальної допомоги. Вважав такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його права, оскільки надання довідки про не отримання непрацездатним членом сім`ї державної соціальної допомоги не передбачено чинним законодавством.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області, щодо не встановлення ОСОБА_1 надбавки відповідно до п. «а» частини 1 статті 16 Закону № 2262-XII з 22 травня 2021 року на двох непрацездатних членів сім`ї (дітей) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зобов`язано відповідача призначити ОСОБА_1 надбавку відповідно до п. «а» частини 1 статті 16 Закону № 2262-XII на двох непрацездатних членів сім`ї (дітей) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 22 травня 2021 року з виплатою заборгованості, яка утворилася з 22 травня 2021 року.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що подання про призначення пенсії позивачу не містило необхідних документів для встановлення надбавки на непрацездатних членів сім`ї віком до 18 років. Апелянт вважає, що Пенсійний орган не порушував прав позивача про отримання надбавки на непрацездатних членів сім`ї віком до 18 років та діяв у межах чинного законодавства.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Костянтинівським МВУМВС України в Донецькій області 21 липня 1998 року.
Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області (по особовому складу) від 21.05.2021 №292 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції відповідно до розділу VІІ Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).
28 травня 2021 року ОСОБА_1 було подано до Головного управління Національної поліції в Донецькій області  заяву про оформлення та направлення необхідних документів до відповідного органу Пенсійного фонду для призначення пенсії за вислугу років відповідно до  п. «а» ст. 12 Закону № 2262-XII.
Разом із заявою були надані всі необхідні документ, зокрема: копія свідоцтва про шлюб, копії свідоцтв про народження дітей, довідка про склад сім`ї, довідка з навчального закладу.
У зв`язку з відмовою в оформленні та подані до Пенсійного органу документів для призначення пенсії за вислугою років, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року по справі № 200/7618/21 залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року  адміністративний позов до Головного управління Національної поліції в Донецькій області було задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо відмови в оформленні і направленні до відповідних органів Пенсійного фонду заяви та документів необхідних для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 закону № 2262-XII.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області оформити і направити до відповідних органів Пенсійного фонду заяву від 28 травня 2021 року і документи необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 закону № 2262-XII.
Листом від №Д-222/34/01-2021 від 30.12.2021 Головне управління Національної поліції в Донецькій області повідомило, що всі необхідні документи для призначення пенсії оформлені та направлені разом із заявою від 28.05.2021 до ГУ ПФУ в Донецькій області 30.12.2021.
Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 11.01.2022 №9 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії. В рішенні зазначено, що до заяви про призначення пенсії були надані документи, зокрема: заява про встановлення надбавки на двох непрацездатних членів сім`ї відповідно до п. «а» ст. 16 Закону № 2262-XII; копію свідоцтва про шлюб; копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3 серія НОМЕР_2 ; копію свідоцтва про шлюб; копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_2 серія НОМЕР_3 ; довідку Костянтинівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №2 від 27.05.2021 вих. 01.55-49 на ОСОБА_3 ; довідку Костянтинівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №2 від 27.05.2021 вих. 01.55-50 на ОСОБА_2 .
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 року по справі № 200/1302/22 адміністративний позов до ГУ ПФУ в Донецькій області задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 11.01.2022 № 9, прийняте щодо ОСОБА_1 .
Зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону № 2262-XII з 22.05.2021.
На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 року по справі 200/1302/22 протоколом від 30.01.2023 ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугою років.
Разом з цим, позивачу не було призначено надбавку непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника.
Листом від 14.02.2023 відповідач повідомив, що позивачем для отримання надбавки, передбаченою ст. 16 Закону № 2262-XII, не надано документи, що стверджують факт проживання непрацездатного члена сім`ї за однією адресою з пенсіонером або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують факт перебування на утриманні та не надано довідки  про не отримання непрацездатним членом сім`ї державної соціальної допомоги.
07 березня 2023 року позивач звернувся ГУ ПФУ В Донецькій області в Донецькій області із заявою, в якій просив призначити надбавку до пенсії на непрацездатних членів сім`ї.
Розглянувши заяву, відповідачем проведено перерахунок пенсії з 01 квітня 2022 року та встановлено надбавку на непрацездатних членів сім`ї віком до 18 років.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно зі ст.12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, в тому числі в податковій міліції є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон №2262-XII).
Відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
Відповідно до п. «а» ст. 16  Закону № 2262-XII до пенсії за вислугу років, що призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом (у тому числі до обчисленої в мінімальному розмірі), нараховується надбавка непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника (стаття 30), - на кожного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому надбавка нараховується тільки на тих членів сім`ї, які не одержують пенсійні виплати із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу на дітей одиноким матерям. За наявності права одночасно на пенсію, зазначені види допомоги і надбавку на непрацездатного члена сім`ї до пенсії за вислугу років за вибором пенсіонера може бути призначено пенсію, державну соціальну допомогу або нараховано на цього члена сім`ї надбавку. За наявності в сім`ї двох або більше пенсіонерів кожний непрацездатний член сім`ї, який перебуває на їх спільному утриманні, враховується для нарахування надбавки тільки одному з пенсіонерів за їх вибором.
Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 № 135/13402, встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).
Згідно з пунктом 9 вказаного порядку для  призначення  надбавки  на непрацездатних членів сім`ї (відповідно до пункту "а" статті 16 та пункту "а" статті 24 Закону (2262-12) подаються такі документи:
заява;
довідка уповноваженого  органу за місцем проживання про склад сім`ї;
копія свідоцтва про народження дитини;
копія свідоцтва про шлюб;
довідка з навчального закладу про навчання;
копія трудової   книжки   або   довідка   органів   державної податкової   служби   про   облік  платника  податків  -  суб`єкта підприємницької діяльності.
Згідно з пунктом 12 вказаного Порядку № 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.
Враховуючи наведене вище, Порядком 3-1 передбачений перелік документів, які подаються для призначення надбавки на непрацездатних членів сім`ї.
Судами встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачем при поданні заяви для призначення пенсії від 28.05.2021 були надані документи для отримання надбавки на непрацездатних членів сім`ї, а саме: заява про встановлення надбавки на двох непрацездатних членів сім`ї відповідно до п. «а» ст. 16 Закону № 2262-XII; копію свідоцтва про шлюб; копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3 серія НОМЕР_2 ; копію свідоцтва про шлюб; копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_2 серія НОМЕР_3 ; довідку Костянтинівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №2 від 27.05.2022 вих. 01.55-49 на ОСОБА_3 ; довідку Костянтинівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №2 від 27.05.2021 вих. 01.55-50 на ОСОБА_2 ; довідка про склад сім`ї.
Разом з цим, відповідачем було відмовлено у призначенні надбавки у зв`язку не наданням довідки  про не отримання непрацездатним членом сім`ї державної соціальної допомоги та документу, що стверджує факт проживання непрацездатного члена сім`ї за однією адресою з пенсіонером.
Суд критично ставиться до позиції ГУ ПФУ в Донецькій області, оскільки пунктом 9 Порядком 3-1 не передбачено подання довідки  про не отримання непрацездатним членом сім`ї державної соціальної допомоги для призначення надбавки.
Крім того, довідка про склад сім`ї була подана позивачем разом із заявою про призначення пенсії від 28.05.2021, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Отже, позивачем, при поданні заяви про призначення пенсії за вислугою років, буди надані всі документи для призначення надбавки на непрацездатних членів сім`ї, які передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-XII, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1.
Згідно з пунктом «б» частини першої статті 50 Закону № 2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.
Відповідно до частини третьої статті 50 Закону № 2262-ХІІ пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.
Враховуючи наведене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач звільнений зі служби в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області 22.05.2021, а звернувся до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (як органу, через який подаються відповідні заяви) із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ 28.05.2021 та надав всі необхідні документи для встановлення надбавки на непрацездатних членів сім`ї віком до 18 років, тому днем звернення позивача за встановленням надбавки є саме 22.05.2021 і з урахуванням вимог статей 48 та 50 Закону № 2262-ХІІ ОСОБА_1 має право на встановлення надбавки саме з цієї дати.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
З метою ефективного захисту прав позивача, враховуючи положення ст. 9 КАС України, колегія суддів також погоджується з обраним місцевим судом способом захисту порушеного права позивача. 
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно зі статтею 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява № 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку про задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року у справі № 200/927/23 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 10 серпня 2023 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко                    
                                                                                                  А. А. Блохін                                                                                                                                                    І. В. Геращенко