Справа № 759/1804/23                                                                  Головуючий в суді І інстанції - Косик Л.Г.
Провадження № 33/824/2767/2023                                             Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
26 липня 2023 року                                                                                    м. Київ
 
Київський апеляційний суд
в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Коки В.А. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва  від 14 квітня 2023 року,  
 
в с т а н о в и в:
Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва  від 14 квітня 2023 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого                                        ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.  
ОСОБА_1 ,  притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він                                 04 січня 2023 року о 00 годині 05 хвилин керував автомобілем марки BMW, номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Перемоги, 137 в м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння повік, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. 
У апеляційній скарзі захисника Коки В.А. указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги указала про те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Захисником указано про те, що матеріали провадження не містять жодних доказів на підтвердження вчиненого постановленого у вину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Так, апелянт  зазначила, що місцевим судом не було надано належної оцінки законності зупинення транспортного засобу та звернула увагу про відсутність доказів на підтвердження факту керуванням транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки долучений до матеріалів провадження відеозапис з нагрудної камери працівників поліції розпочинається саме з фіксації припаркованого транспортного засобу на узбіччі дороги. Також відсутні й дані про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Наведене, на думку захисника, указує про те, що надані працівниками поліції докази у своїй сукупності не доводять факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. На переконання апелянта, відсутність доведеного факту керування транспортним засобом, унеможливлює подальший розгляд провадження та є підставою для його закриття. Разом з тим, захисник указала про наявність в діях працівників поліції провокації у відношенні ОСОБА_1 , оскільки, як вбачається з долученого до матеріалів провадження відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, останні вмовляли ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, чим було і спровоковано його відмову, без роз`яснення відповідних наслідків такої відмови. Поряд з цим, захисником зазначено про інші порушень допущені працівниками поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема,  як невірне зазначення дати складання протоколу, що не було виправлено у встановленому законом порядку, та відсутність пояснень свідків. Зауважено захисником і про порушення місцевим судом права на захист ОСОБА_1 , оскільки розгляд справи було проведено за його відсутності без належних даних про його повідомлення. За наведених обставин просила скасувати оскаржувану постанову  та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.  
В судове засідання  ОСОБА_1 та його захисник не прибули, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. Захисник Кока В.А. направила до суду клопотання в якому посилаючись на проходження лікування зазначила про неможливість її явки до суду, у зв`язку із чим, просила розгляд проводити за її відсутності, підтримавши доводи викладені в апеляційній скарзі. 
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника щодо неповноти дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.
Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, оскільки водій повинен на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.
Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд  на стан наркотичного сп`яніння внаслідок виявлення таких ознак як тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло.
Відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому суд зважає на те, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.  
Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що матеріали провадження не містять доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд, вважає їх безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який долучений до матеріалів справи, в ході з`ясування працівниками поліції обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, останній не заперечував факту керування ним транспортним засобом та пояснював, що він вирішив покататись, а тому приїхав до м. Києва. Крім того, до суду апеляційної інстанції за викликом з`явилась  інспектор УПП в м. Києві ДПП Книш Ю.О., яка в суді апеляційної інстанції зазначила, що 04 січня 2023 року, приблизно о 00 годин 54 хвилини працівниками поліції за адресою: проспект Перемоги, 137 в м. Києві було зупинено автомобіль марки BMW номерний знак                     НОМЕР_1 , який здійснював рух в комендантську годину. При цьому, інспектор підвередила ту обставину, що особа, яка указана на відеозаписі з нагрудної камери працівників поліції, який долучений до матеріалів провадження,  є саме ОСОБА_1 , оскільки саме дана особа керувала транспортним засобом, який був зупинений працівниками поліції, та в подальшому відмовилась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. 
З урахуванням викладеного суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника в цій частині. 
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що працівниками поліції ОСОБА_1 не були роз`яснені права, не роз`яснено суть вчиненого правопорушення та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, повністю спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, з якого вбачається, що працівниками поліції водію ОСОБА_1 роз`яснено його права, суть вчиненого правопорушення та вказана відмова була зафіксована за допомогою нагрудної камери працівників поліції, що узгоджується з нормами ст. 266 КУпАП та п.4, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008р. №1103 з наступними змінами. При цьому, відповідно до вимог п.п.4,8 зазначеного Порядку як огляд на стан сп`яніння так і відмова від проходження огляду фіксується за допомогою технічних засобів відеозапису. У разі неможливості застосування таких засобів, протокол складається в присутності двох свідків.
Оскільки в матеріалах справи наявний відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, на якому зафіксовано обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 участь свідків не потребувалась, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині також є безпідставними.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено працівником поліції причин зупинки транспортного засобу та що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що ставить під сумнів правомірність дій працівників поліції, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо необхідності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Щодо доводів захисника про порушення прав ОСОБА_1 у зв`язку з проведенням розгляду справи судом першої інстанції у його відсутність, то слід зазначити, що право ОСОБА_1   на участь у розгляді справи було поновлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Кока В.А. неодноразово повідомлялись про дату та час розгляду справи, однак до суду апеляційної інстанції жодного разу не з`явились.
Інші доводи, які наведені захисником у апеляційній скарзі, у тому числі, щодо допущеної помилки в зазначенні дати складання протоколу про адміністративне правопорушення, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо необхідності притягнення ОСОБА_1   до адміністративної відповідальності ч.1 ст. 130 КУпАП та  не дають підстав для визнання незаконною та необґрунтованою ухваленої щодо нього постанови та її скасування. При цьому суд дійшов вірного висновку що в даті складання протоколу про адміністративне правопорушення було допущено технічну помилку.
Посилання захисника на наявність в діях працівників поліції провокації у відношенні ОСОБА_1 , оскільки, останні вмовляли ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, чим і було спровоковано його відмову є безпідставними та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак останній відмовився мотивуючи тим, що він поспішає додому. З вказаного відеозапису також вбачається, що знайомі ОСОБА_1 , які були присутні при фіксації події адміністративного правопорушення також вказували на те, що необхідно пройти огляд в мед закладі, однак, незважаючи на це, ОСОБА_1 від огляду відмовився.  
З урахуванням викладеного суд вважає, що у ході розгляду цієї справи у суді першої інстанції із належною повнотою були доведені як подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП так і вина ОСОБА_1 у його вчиненні.
Отже, розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Святошинського  районного суду м. Києва  від 14 квітня  2023 року щодо  ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу захисника  без задоволення.  
Керуючисьст. 294 КУпАП, суд, 
 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника Коки В.А. залишити без задоволення.
Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва  від 14 квітня  2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
 Постанова оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                       О.П. Свінціцька