ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року 
м. Київ

справа №826/8152/17
адміністративне провадження № К/9901/1489/19  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Тацій Л.В., 
суддів: Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г., -
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - ГУ Держгеокадастру) на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року (прийняту судом у складі: головуючого судді Лічевецького І.О.. суддів: Мельничука В.П., Земляної Г.В.) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» (далі - ПАТ «Кредитпромбанк») до ГУ Держгеокадастру про зобов`язання вчинити певні дії,    -
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2017 року ПАТ «Кредитпромбанк» звернулося до суду з позовом, у якому просило зобов`язати ГУ Держгеокадастру поновити державну реєстрацію:
- земельної ділянки площею 0,1200 га кадастровий № 322088130:04:001:1237, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, Урочище «Княже»;
- земельної ділянки площею 0,1200 га кадастровий № 322088130:04:001:1238, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, Урочище «Княже».
На обґрунтування позовних вимог зазначало, що цим земельним ділянкам був присвоєний кадастровий номер, який може бути скасований лише у разі скасування державної реєстрації. Посилаючись на те, що державна реєстрація зазначених земельних ділянок не була скасована, проте у Державному земельному кадастрі відсутні відомості про них, позивач просив задовольнити позов.
Короткий зміст рішень судів першої й апеляційної інстанцій
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 03 травня 2018 року відмовив у задоволенні позову.
Своє рішення обґрунтував тим, що державний кадастровий реєстратор не має повноважень та правових підстав щодо здійснення державної реєстрації земельних ділянок (внесення відомостей до Державного земельного кадастру про земельні ділянки) з кадастровими №    322088130:04:001:1237 та № 322088130:04:001:1238, оскільки в їх межах знаходяться інші земельні ділянки.
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 15 листопада 2018 року рішення суду першої інстанції скасував та прийняв нове рішення про задоволення позову. Зобов`язав ГУ Держгеокадастру поновити державну реєстрацію: земельної ділянки, площею 0,1200 га, кадастровий номер 3220881300:04:001:1237, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, Урочище «Княже» та земельної ділянки площею 0,1200 га, кадастровий номер 3220881300:04:001:1238, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, Урочище «Княже».
Скасовуючи  рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції зазначив, що згідно з пунктом 4 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 07    липня 2011 року № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон № 3613-VI) №    3613-VI визначено, що відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженої та переданої до Державного фонду документації із землеустрою до 1 січня 2013 року, підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру на безоплатній основі центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та його територіальними органами відповідно їх до повноважень.
Таким чином, оскільки належним ПАТ «Кредитпромбанк» земельним ділянкам були присвоєні кадастрові номери та відомості про них внесені до Державного земельного кадастру, а також враховуючи, що скасування їх державної реєстрації не відбулося, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
14.01.2019 ГУ Держгеокадастру звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
У касаційній скарзі посилається на те, що судом апеляційної інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Посилається на те, що пунктом 6 статті 24 Закону № 3613-VI встановлено, що підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є, зокрема знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.
Зазначає, що державний кадастровий реєстратор не має повноважень та правових підстав щодо здійснення державної реєстрації земельної ділянки (внесення відомостей до Державного земельного кадастру про земельні ділянки)  в разі знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.
Законодавством не передбачено вчинення таких дій кадастровим реєстратором, як «поновлення державної реєстрації земельної ділянки».
У відзиві на касаційну скаргу  ПАТ «Кредитпромбанк» просить залишити її без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2019 визначено такий склад колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_1., судді: Анцупова Т.О., Гімон    М.М.
Верховний Суд ухвалою від 24 січня 2019 року відкрив касаційне провадження.
У зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 08 червня 2023 року №    622/0/15-23 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку» на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 13.06.2023 №    909/0/78-23 призначено повторний автоматизований розподіл судових справ та протоколом повторного автоматизованого розподілу судових справи між суддями визначено такий склад колегії: головуючий суддя Тацій Л.В., суддів: Стеценко С.Г., Стрелець Т.Г., справу передано судді доповідачу.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
На підставі договорів про задоволення вимог іпотекодержателя від 30.04.2013 ПАТ «Кредитпромбанк» набув право власності на дві земельні ділянки, площею 0,1200 га кожна, з кадастровими № 322088130:04:001:1237 та № 322088130:04:001:1238, що розташовані за адресою: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, Урочище «Княже».
28.08.2016 при зверненні до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Соболєвої В.Л., позивачеві стало відомо про те, що інформація щодо зазначених земельних ділянок у Державному земельному кадастрі відсутня.
Наведене стало підставою для неодноразових звернень ПАТ «Кредитпромбанк» до органів, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.
Листом від 11.10.2016 за вих. № 28-1006-99.2-1338/2-16 Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області повідомило позивача про те, що земельні ділянки з кадастровими № 322088130:04:001:1237 та № 322088130:04:001:1238 мають дублювання. Виправлення помилки у відомостях Державного земельного кадастру відбуваються відповідно до пунктів 138-161 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051.
За змістом листа № 32-10-0.222-9410/2-17 від 26.05.2017 Головним управління Держгеокадастру у Київській області з метою повного та всебічного розгляду звернення ПАТ «Кредитпромбанк» надано відповідне доручення Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області.
Позивач, вважаючи зазначені дії протиправними, звернувся до суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 202 Земельного кодексу України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.
Відповідно до статті 1 Закону № 3613-VI державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.
Також, названа стаття Закону № 3613-VI визначає кадастровий номер земельної ділянки, як індивідуальну, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.
За приписами статті 16 Закону № 3613-VI земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.
Частиною першою статті 15 Закону № 3613-VI передбачено, що до Державного земельного кадастру включаються, зокрема, відомості про кадастровий номер земельної ділянки.
Відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 3613-VI державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.
Згідно з частиною дев`ятою статті 24 Закону № 3613-VI при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.
Згідно з пунктом «а» частини першої статті 25 Закону № 3613-VI Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить відомості про кадастровий номер земельної ділянки.
Відповідно до статті 791 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.
Згідно з витягами з Державного земельного кадастру № НВ-3200510972013 від 28.04.2013 та №    НВ-3200510962013 від 28.04.2013 земельні ділянки з кадастровими № 322088130:04:001:1237 та №    322088130:04:001:1238 були зареєстровані 20.04.2006.
Як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, на той період статтею 202 Земельного кодексу України передбачалось, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Державний реєстр земель складається з двох частин: книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.
Згідно з пунктами 1.2, 1.4, 1.8 Порядку присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам для ведення Державного реєстру земель, що є додатком до вказівки Держкомзему від 20 березня 2002    року № 12, який був чинним на момент реєстрації земельних ділянок, кадастрові номери земельних ділянок запроваджуються з метою їх однозначної ідентифікації в базах даних та на кадастрових планах для забезпечення створення і функціонування автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру, системи реєстрації земельних ділянок, об`єктів нерухомості та прав на них, забезпечення можливостей ефективної обробки і управління інформацією, підтримки інформаційного зв`язку з іншими галузевими кадастрами та інформаційними системами. Кадастровий номер земельної ділянки - це унікальний на території України код, який присвоюється кожній земельній ділянці з метою її ідентифікації і залишається незмінним на протязі всього часу фізичного та юридичного існування земельної ділянки як єдиного цілого. Кадастрові номери земельним ділянкам присвоюються місцевими органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів.
Водночас, пунктом 4 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3613-VI визначено, що у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.
Відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженої та переданої до Державного фонду документації із землеустрою до 1 січня 2013 року, підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру на безоплатній основі центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та його територіальними органами відповідно до їх повноважень.
Таким чином, оскільки належним ПАТ «Кредитпромбанк» земельним ділянкам були присвоєні кадастрові номери та відомості про них внесені до Державного земельного кадастру, а також враховуючи, що скасування їх державної реєстрації не відбулося, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Додатково суд апеляційної інстанції слушно зазначив, що не бере до уваги  доводи відповідача про те, що державний кадастровий реєстратор не має повноважень та правових підстав щодо здійснення державної реєстрації земельних ділянок (внесення відомостей до Державного земельного кадастру про земельні ділянки) з кадастровими № 322088130:04:001:1237 та №    322088130:04:001:1238, оскільки в їх межах знаходяться інші земельні ділянки, з огляду на те, що належні позивачеві земельні ділянки пройшли державну реєстрацію, і питання про повторну реєстрацію не є предметом спору у цій справі, а також на те, що відповідачем не надано будь-яких прийнятних та переконливих доказів на підтвердження того, що в межах земельних ділянок з кадастровими № 322088130:04:001:1237 та № 322088130:04:001:1238 перебувають інші земельні ділянки.
Надаючи відповіді на звернення ПАТ «Кредитпромбанк» відповідач жодного разу не посилався на зазначену обставину і зазначив про неї лише у відзиві на позов нічим її не підтвердивши.
При цьому, як зазначив суд апеляційної інстанції, на виконання ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва ГУ Держгеокадастру надало письмові пояснення за змістом яких інформація щодо реєстрації та підстав видалення земельних ділянок з кадастровими № 322088130:04:001:1237 та №    322088130:04:001:1238 в Національній кадастровій системі Державного земельного кадастру відсутня.
В аспекті наведеного слід зазначити, що відповідно до статті 341    Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції повно і всебічно з`ясував обставини в справі, належним чином дослідив докази, надав їм відповідну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.
Доводи касаційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували наведені висновки суду. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки апеляційного суду та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.
Враховуючи наведене, Суд визнає, що суд апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Київській області залишити без задоволення.
Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                Л.В. Тацій
Судді          :                                                                                С.Г. Стеценко
                                                                                          Т.Г. Стрелець