ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" липня 2023 р.           Справа№ 925/1181/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Шаптали  Є.Ю.
суддів:            Гончарова С.А. 
          Яковлєва М.Л. 

при секретарі Токаревій А.Г.
за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 12.07.2023р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з     обмеженою відповідальністю     "Газопостачальна компанія     "Нафтогаз Трейдінг"     
на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 25.04.2023 у справі №925/1181/22 (суддя Довгань К.І.) 
за позовом Товариства з     обмеженою відповідальністю     "Газопостачальна компанія     "Нафтогаз Трейдінг"     
до Товариства з обмеженою відповідальністю     "Уманьгаз Збут"     
про стягнення 106 401 780,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 25.04.2023 клопотання відповідача про призначення судово-економічної експертизи задоволено. 
Призначено судово-економічну експертизу у справі, проведення якої доручено судовим експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул.Смілянська,81, м. Черкаси 18008).
Поставлено на вирішення судово-економічної експертизи наступні питання:
- чи підтверджується документально заявлена до стягнення Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" основна сума боргу за поставлений природний газ Товариству з обмеженою відповідальністю "Уманьгаз Збут  за Рамковим договором купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-УГЗ від 11.10.2021 та Індивідуальним договором № Бгр-21/22-УГЗ від 11.10.2021 (з додатковими угодами про внесення змін до нього та додатковими угодами про внесення змін до додаткових угод) в цілому так і помісячно за період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року?
- чи підтверджується документально наявний в матеріалах справи розрахунок трьох відсотків річних за несвоєчасне погашення заборгованості згідно умов Рамкового договору купівлі-продажу природного газу №2рд__БГр-УГЗ від 11.10.2021 та Індивідуального договору № Бгр-21/22-УТЗ від 11.10.2021 (з додатковими угодами про внесення змін до нього та додатковими угодами про внесення змін до додаткових угод) за період з 18.03.2022 по 31.12.2022?
- чи підтверджується документально наявний в матеріалах справи розрахунок пені за несвоєчасне погашення заборгованості згідно умов Рамкового договору купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-УГЗ від 11.10.2021 та Індивідуального договору № Бгр-21/22-УГЗ від 11.10.2021 (з додатковими угодами про внесення змін до нього та додатковими угодами про внесення змін до додаткових угод) за період з 18.03.2022 по 31.12.2022?
Попереджено  експерта  про  відповідальність,  передбачену  статтями  384,  385  Кримінального кодексу України  за  дачу  завідомо неправдивого висновку  або відмову дати висновок  та  за  відмову без поважних причин  від виконання покладених на них обов`язків.
Обов`язок оплати експертиз покладено на відповідача у справі  Товариство з обмеженою відповідальністю  Уманьгаз Збут  .
Задовольняючи клопотання відповідача про призначення у справі судово-економічну експертизу, суд першої інстанції вважав, що  клопотання відповідача про призначення судово-економічної експертизи є обґрунтованим, оскільки суду необхідно встановити документальне підтвердження заявлених до стягнення суми боргу за період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року та нараховані суми господарських санкцій за несвоєчасне погашення заборгованості за період з 18.03.2022 по 31.12.2022 по договору купівлі-продажу природного газу №2рд__БГр-УГЗ від 11.10.2021 та Індивідуальному договору № Бгр-21/22-УТЗ від 11.10.2021 (з додатковими угодами про внесення змін до нього та додатковими угодами про внесення змін до додаткових угод).
Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдінг» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 25.04.2023 у справі №925/1181/22 про призначення судово-економічної експертизи та зупинення провадження у справі №925/1181/22 та ухвалити рішення, яким справу №925/1181/22 повернути до Господарського суду Черкаської області для продовження розгляду. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманьгаз Збут» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдінг» судові витрати за подання цієї апеляційної скарги.
Також в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, а саме ст. 99, 100, 236 ГПК України, без дослідження істотних обставин справи та належного її обґрунтування і підлягає скасуванню.
Зокрема скаржник зазначає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали фактично не здійснено дослідження наявних у матеріалах справи доказів, що надавались як позивачем так і відповідачем.
Також скаржник зазначає, що суд першої інстанції мав можливість встановити без застосування спеціальних знань обсяг та вартість поставленого позивачем природного газу, строк його оплати, дату та суму сплачених відповідачем платежів та залишок простроченого (непогашеного) основного боргу шляхом застосування простих арифметичних операцій, а саме віднімання від суми загальної вартості поставленого природного газу сум здійснених відповідачем оплат.
22.05.2023 безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю    «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдінг» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 25.04.2023 у справі 925/1181/22.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М.Л., Гончаров С.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2023   витребувано у Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/1181/22. Відкладено вирішення питань пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою  1  розділу  IV ГПК України, за апеляційною скаргою Товариства з    обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдінг»     на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 25.04.2023 у справі 925/1181/22 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдінг» про поновлення пропущеного процесуального строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 25.04.2023 у справі 925/1181/22 - задоволено. Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдінг» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Черкаської області від 25.04.2023 у справі 925/1181/22. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія  «Нафтогаз Трейдінг» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 25.04.2023 у справі 925/1181/22. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдінг» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 25.04.2023 у справі 925/1181/22 призначено на 12.07.2023.
В судове засідання 12.07.2023 з`явились всі учасники справи та надали свої пояснення.
Представник скаржника підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив задовольнити її, а оскаржувану ухвалу скасувати.
Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив відмовити в її задоволенні, а оскаржувану ухвалу просив залишити в силі.
Згідно з частиною першою    статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5    ст. 269 Господарського процесуального кодексу України    суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів справи, 07.11.2022 - Товариство з  обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія  Нафтогаз Трейдінг» (далі - позивач, скаржник)   звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю  «Уманьгаз Збут» (далі - відповідач)   106  401 780,00 грн. заборгованості по рамковому договору купівлі продажу природного газу №2рд_БГр-УГЗ від 11.10.2021 з яких: 71  304 370,70 грн. основний борг, 13  669 401,79 грн. пеня, 997 351,17 грн. 3% річних, 4  637 848,53 грн. інфляційні та 15 792  807,81 грн. штраф.
Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оплату за переданий газ відповідач своєчасно не здійснив та не виконав зобов`язання у визначений строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги п.4.4 Рамкового договору та п.12 Індивідуального договору.
14.02.2023 позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог і просив суд стягнути з відповідача 112 646 148,01 грн., в тому числі:
-68 513 744,90 грн основного боргу;
-19 242 537,97 грн пені;
-1 523 832,74 грн 3% річних;
-7 573 224,59 грн втрат внаслідок інфляції;
-  15 792 807,81 грн. штрафу.
Ухвалою суду від 23.02.2023 прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення  позовних вимог; підготовче  засідання відкладено  на 16 березня 2023р.
10.03.2023 відповідач подав до суду відзив на позов з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, в якому просив суд відмовити у задоволенні заявлених вимог, а у разі прийняття судом рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних, пені та штрафу, зменшити її розмір на 95%.
Одночасно, 10.03.2023 відповідач подав до суду клопотання про призначення судово-економічної експертизи із переліком питань, оскільки не погоджується з доводами позивача, що сума простроченого та несплаченого основного боргу відповідача перед позивачем станом на 31.12.2022 складає 68 513 744,90 грн.  та вважає її необґрунтованою і суттєво завищеною, а здійснений позивачем розрахунок сум основного боргу, 3% річних та пені  невірним.
Відповідач зазначив, що наявність семи додаткових угод до Індивідуального Договору №Бгр-21/22-УГЗ від 11.10.2021, до кожної з яких вносилися зміни шляхом укладення додаткових угод, та, як наслідок, неодноразово змінювалися Договірна вартість і Договірний обсяг за вказаним Договором за відповідні періоди поставки та Договірна вартість і Договірний обсяг за весь період поставки, здійснення протягом спірного періоду між сторонами майже щодня розрахунків за вказаним Договором, ускладнює можливість обґрунтованої перевірки наданих позивачем розрахунків та доведення відповідачем їх необґрунтованості без використання спеціальних знань в галузі бухгалтерського обліку, фінансів та банківської справи, без яких неможливо дослідити правильність нарахування заборгованості, її відображення в первинних документах та на рахунках обліку заборгованості, а також нарахування 3% річних і пені.
На вирішення судово-економічної експертизи відповідач просив поставити такі питання:
- чи підтверджується документально заявлена до стягнення Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" основна сума боргу за поставлений природний газ Товариству з обмеженою відповідальністю "Уманьгаз Збут  за Рамковим договором купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-УГЗ від 11.10.2021 та Індивідуальним договором № Бгр-21/22-УГЗ від 11.10.2021 (з додатковими угодами про внесення змін до нього та додатковими угодами про внесення змін до додаткових угод) в цілому так і помісячно за період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року?
- чи підтверджується документально наявний в матеріалах справи розрахунок трьох відсотків річних за несвоєчасне погашення заборгованості згідно умов Рамкового договору купівлі-продажу природного газу №2рд__БГр-УГЗ від 11.10.2021 та Індивідуального договору № Бгр-21/22-УТЗ від 11.10.2021 (з додатковими угодами про внесення змін до нього та додатковими угодами про внесення змін до додаткових угод) за період з 18.03.2022 по 31.12.2022?
- чи підтверджується документально наявний в матеріалах справи розрахунок пені за несвоєчасне погашення заборгованості згідно умов Рамкового договору купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-УГЗ від 11.10.2021 та Індивідуального договору № Бгр-21/22-УГЗ від 11.10.2021 (з додатковими угодами про внесення змін до нього та додатковими угодами про внесення змін до додаткових угод) за період з 18.03.2022 по 31.12.2022?
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи учасників справи, дійшла наступних висновків.
Відповідно до  статті 99 ГПК України  суд, за клопотанням учасника справи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Згідно з положеннями ч. 2  ст. 98 ГПК України  предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Підставою для призначення судової експертизи є необхідність у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
В рішенні ЄСПЛ "Дульський проти України" від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.
Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (частина 1  статті 100 ГПК України).
У свою чергу, як вбачається із матеріалів справи, жодна сторона не скористалась наданим їй правом, передбаченим ст. 101 ГПК України, та не надала висновок експерта з цих самих питань на замовлення сторони.
Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача боргу та господарських санкцій за неналежне ним виконання грошового зобов`язання по договору купівлі-продажу природного газу за отриманий у жовтні-грудні 2021 р. та січні - березні 2022 р. природний газ.
Водночас, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що твердження скаржника щодо того, що суд першої інстанції мав можливість встановити без застосування спеціальних знань обсяг та вартість поставленого позивачем природного газу, строк його оплати, дату та суму сплачених відповідачем платежів та залишок простроченого (непогашеного) основного боргу шляхом застосування простих арифметичних операцій, є нічим іншим як припущенням самого скаржника.
Також, як вбачається із наявних у колегії суддів матеріалів оскарження ухвали суду про призначення у справі судово-економічної експертизи, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не надав суду першої інстанції свій перелік питань на вирішення судово-економічної експертизи, а тому доводи апеляційної скарги щодо непослідовності позиції суду першої інстанції при визначенні поставлених питань на вирішення експерта/експертів, колегією суддів оцінюються критично.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що клопотання відповідача про призначення судово-економічної експертизи є обґрунтованим, оскільки суду необхідно встановити документальне підтвердження заявлених до стягнення суми боргу за період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року та нараховані суми господарських санкцій за несвоєчасне погашення заборгованості за період з 18.03.2022 по 31.12.2022 по договору купівлі-продажу природного газу №2рд__БГр-УГЗ від 11.10.2021 та Індивідуальному договору № Бгр-21/22-УТЗ від 11.10.2021 (з додатковими угодами про внесення змін до нього та додатковими угодами про внесення змін до додаткових угод).
Підсумовуючи все вищевикладене у сукупності, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого та правомірного висновку, що клопотання  про призначення судово-економічної експертизи підлягає до задоволення.
Статтею 13 ГПК України  встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з приписами  ст. 79 ГПК України  наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Система доказування у господарському процесі, засновується на розподілі тягаря доказування між сторонами у справі. Посилаючись на ту, чи іншу обставину або спростовуючи їх у суді, сторона повинна доводити такі обставини відповідними належними та допустимими доказами.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Апеляційний господарський суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи учасників справи, дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законну та вмотивовану ухвалу на підставі належних та допустимих доказів, а скаржником в апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано.
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.
Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).
Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.
Колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції рішення, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду, наведені в оскаржуваному рішенні.
За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду Черкаської області від 25.04.2023 у справі №925/1181/22 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на рішення Господарського суду Черкаської області від 25.04.2023 у справі №925/1181/22 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з  обмеженою відповідальністю     "Газопостачальна компанія     "Нафтогаз Трейдінг" - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 25.04.2023 у справі №925/1181/22 - залишити без змін.
3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.
4. Матеріали оскарження № 925/1181/22 повернути до господарського суду першої інстанції.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.
          Повний текст постанови складено та підписано 31.07.2023 після виходу судді з відпустки.

Головуючий суддя                                                            Є.Ю. Шаптала 

Судді                                                                                С.А. Гончаров

                                                                                М.Л. Яковлєв