ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6998/23 Справа № 176/1134/13-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Гусейнов К.А. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року                                                                м. Дніпро
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Максюти Ж.І.
суддів – Барильської А.П., Зайцевої С.А.
за участю секретаря — Ніколиної А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2019 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заінтересована особа Жовтоводський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про заміну стягувача,-

В С Т А Н О В И Л А:

13.11.2019 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Лебединець Д.В. звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з заявою про заміну стягувача АТ «ВТБ Банк» у виконавчому листі №176/1134/13-ц, виданого Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором №R53113325119B від 03.09.2012 р., на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
У своїй заяві заявник посилається на те, що 07 листопада 2014 року між АТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір про відступлення права вимоги №071114 у відповідності до умов якого, первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до відповідача, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Відповідно до додатку №1 до договору про відступлення права вимоги заявник набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 59484,54 грн. з яких 48774,68 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 10709,86 грн. – заборгованість за відсотками, 0 грн. – заборгованість за комісійною винагородою. Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30.08.2013 року по справі №176/1134/13 станом на сьогоднішній день залишається не виконаним. Таким чином, заявник вважає, що має право на звернення до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заінтересована особа Жовтоводський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про заміну стягувача - задоволено.
Замінено стягувача Акціонерне товариство «ВТБ Банк» у виконавчому листі №176/1134/13-ц виданого Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним дговором №R53113325119В від 03.09.2012 року на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити ІВАN № НОМЕР_1 у АТ «ТАСкомбанк»).
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що судом не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а також порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.
Згідно до вимог частин 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2013 року із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором станом на 15 квітня 2013 року у розмірі 57652,76 грн. з яких: 57081,95 грн. заборгованість за кредитним договором та 570,81 грн. – відшкодування судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору.
Ухвалою суду від 20 травня 2019 року було задоволено подання Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та видано дублікат виконавчого листа за рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30.08.2013 року по справі №176/1134/13.
Таким чином, на час розгляду даної заяви виконавчий лист по справі №176/1134/13 перебуває на виконанні у Жовтоводському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
07 листопада 2014 року між АТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір про відступлення права вимоги №071114, у відповідності до умов якого, первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до відповідача, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитним договором, укладеним з відповідачем. (а.с.96-97)
Відповідно до додатку №1 до договору про відступлення права вимоги заявник набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 59484,54 грн. з яких 48774,68 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 10709,86 грн. – заборгованість за відсотками, 0 грн. – заборгованість за комісійною винагородою. (а.с. 98)
Згідно із п.3.1.3 Договору про відступлення права вимоги, Право вимоги переходить до Нового кредитора після підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру прав вимоги згідно Додатку №5, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей по кредитним договорам та їх зобов`язань по договорам забезпечення, що незасвідчені нотаріально, а також по відношенню до поручителів, майнових поручителів стосовно їх зобов`язань по договорам забезпечення. Разом з правами вимоги Новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Матеріали заяви містять копію акту прийому-передачі реєстру прав вимоги за договором про відступлення права вимоги №071114вб(нв) від 07 листопада 2014 року. (а.с.99)
У ч.ч. 1, 2 ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Питання процесуального правонаступництва врегульовано ч. 1 ст. 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Підставою для заміни сторони судового процесу або виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
У ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У пунктах 73-75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року в справі № 916/617/17, провадження № 12-48гс20, зазначено, що «оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. На стадії виконавчого провадження, як на завершальній стадії судового провадження, можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2022 року, справа № 34/25, провадження № 12-69гс21, зазначено, що «заміна сторони виконавчого провадження правонаступником полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма її наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Отже, у випадку неможливості виконання судового рішення за відсутності підстав для поновлення строків для виконання наказу суду (виконавчого листа) або у випадку, якщо судове рішення не підлягає виконанню у примусовому порядку через органи виконавчої служби, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється. Разом з тим особа може бути замінена судом у порядку процесуального правонаступництва за статтею 52 ГПК України на будь-якій стадії процесу, якщо здійснюється провадження у справі за участі її правопопередника щодо майна чи активів (немайнових прав), набутих цією особою в порядку матеріального правонаступництва».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року, у справі № 2-7763/10, провадження № 14-197цс21, зроблено висновок, що «заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим. Враховуючи завдання виконавчого провадження, як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва».
Заміна судом сторони у справі на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а тому потребує розгляду підстав поновлення виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.
Колегією суддів встановлено, що рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2013 року позовні вимоги ПАТ “ВТБ Банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ “ВТБ Банк” 57 652, 76 грн., з яких 57081,95 грн. заборгованість за кредитним договором станом на 15.04.2013 року, 570,81 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.
Зазначене рішення суду набрало законної сили, однак станом на сьогоднішній день не виконано.
Як вбачається з відповіді Жовтоводсько-П`ятихатського ВДВС у Кам`янському районі Дніпропетровської області на адвокатський запит щодо виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 , то на виконанні у Жовтоводському ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження 41608991 з виконання виконавчого листа Жовтоводського міського суду №1761134/13-ц від 11.11.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ “ВТБ Банк” боргу в сумі 57081,95 грн.
21.05.2014 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 5 ч.1 ст. 47 Закону України “Про виконавче провадження”. Строк повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання 21.05.2015 року.
Вказане виконавче провадження передано до архіву.
Крім того, як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2019 року заяву Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про видачу дублікату виконавчого листа — задоволено.
Видано дублікат виконавчого листа за рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30.08.2013 року по справі № 176/1134/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства “ВТБ”Банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 57081 грн. 95 коп.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2019 року скасовано та в задоволенні заяви Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про видачу дублікату виконавчого листа — відмовлено.
Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби/приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.
Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження, як юридичного процесу, є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством.
Тому заміна стягувача, як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, і він не був поновлений судом.
Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.
При вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження суди мають встановити, чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Враховуючи вказані обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для процесуального правонаступництва, оскільки правонаступник у матеріальних правовідносинах (новий кредитор) не набув тих прав, які втратив попередній кредитор у зв`язку зі спливом строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача.
У зв`язку з чим колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала, як така, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, – 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2019 року - скасувати.
Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заінтересована особа Жовтоводський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про заміну стягувача.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:                                          Ж.І. Максюта 

Судді:                  А.П. Барильська

С.А. Зайцева