П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/14870/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова О.Г. 
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
09 серпня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Боровицького О. А.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року (м.Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у місті Києві про стягнення середнього заробітку, 
В С Т А Н О В И В :
в травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у місті Києві, в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві щодо непроведення розрахунку при звільненні;
- стягнути з Головного управління Державної податкової служби в м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період із 30 березня 2005 року по 08 червня 2021 року.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за його позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про стягнення середнього заробітку за період із 30 березня 2005 року по 25 березня 2021 року. 
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.
Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що на день звернення ОСОБА_1 до суду із даним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про стягнення середнього заробітку за період із 30 березня 2005 року по 25 березня 2021 року було таке, що набрало законної сили, судове рішення у справі між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
Судом встановлено, що відповідно до КП "Діловодство спеціалізованого суду" Житомирського окружного адміністративного суду рішенням від 30.08.2022 в адміністративній справі №240/7836/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про стягнення середнього заробітку - відмовлено у його задоволенні.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року - без змін.
Вказане судове рішення набрало законної сили 11.01.2023.
Відтак, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що на день звернення ОСОБА_1 до суду із даним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про стягнення середнього заробітку за період із 30 березня 2005 року по 25 березня 2021 року було таке, що набрало законної сили, судове рішення у справі між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
В апеляційній скарзі позивач стверджує, що підстави позовних вимог у цій справі №240/14870/23 і у справі №240/7836/21 не співпадають і є різними.
Надаючи оцінку вказаним доводам, колегія суддів зазначає, що згідно уточненої позовної заяви, така обґрунтована тим, що судовими рішеннями у справах №240/229/20 та №240/12563/20 встановлено ненарахування і невиплату позивачу належних при звільненні сум. При цьому, як у справі №240/7836/21 так і у цій справі позовні вимоги обгрунтовані тим, що на виконання рішення у справі №240/229/20 ОСОБА_1 не був виплачений середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні, а саме: компенсації в розмірі 15% надбавки до посадового окладу у зв`язку з допуском до державної таємниці.
Також суд зазначає, що в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати грошової компенсації за невикористанні дні чергової відпустки за період служби із 1 до 21 січня 2005 року Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 03 липня 2023 року відкрив провадження. 
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за даним позовом ОСОБА_1 в частині стягнення з Головного управління Державної податкової служби в м. Києві на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період із 30 березня 2005 року по 25 березня 2021 року. 
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно з ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.    
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Боровицький О. А.    Шидловський В.Б.