УХВАЛА

20 вересня 2023 року 
м. Київ

справа № 280/454/23
адміністративне провадження № К/990/30829/23 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 15.02.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17.05.2023 у справі №280/454/23 за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості,

УСТАНОВИВ:
У січні 2023 року Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 14269,82 грн.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.02.2023 залишено позов без руху, надано позивачу десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків заяви, шляхом подання позовної заяви (у новій редакції), в якій зазначити місце проживання відповідача та докази надіслання відповідачу за його місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії позовної заяви та доданих до неї документів.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 15.02.2023, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.05.2023, позовну заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу повернуто позивачу. 
Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, позиція суду першої інстанції, з якою погодився суд апеляційної інстанції мотивована тим, що позивачем всупереч вимог пункту 2 частини 5 статті 160, частини 2 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у позові не зазначено зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання чи перебування відповідача та не додано до позовної заяви доказів надіслання відповідачу за його зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії позовної заяви та доданих до неї документів.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 15.02.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17.05.2023 про повернення позовної заяви у справі №280/454/23.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам КАС України судом встановлено наступне.
Касаційну скаргу подано вчетверте, раніше подані касаційні скарги повернуто ухвалами Верховного Суду від 26.06.2023, від 26.07.2023 та від 08.08.2023. Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що повернення касаційної скарги не позбавляє особу права повторного звернення до суду касаційної інстанції.
Верховний Суд зазначає, що відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини 2 статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини 1 статті 294 цього Кодексу, зокрема повернення заяви позивачеві (заявникові), після їх перегляду в апеляційному порядку.
В обґрунтування касаційної скарги контролюючим органом вказано, що судами першої та апеляційної інстанції було неправильно застосовано (не застосовано) частину 1 статті 130 та частини 6 та 7 статті 171 КАС України, та як наслідок неправильно застосовано частину 5 статті 160 цього Кодексу.
Верховний Суд зауважує, що скаржником не обґрунтовано, в чому полягало неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій.
Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, судом апеляційної інстанції зауважено, що контролюючим органом не спростовано висновки суду першої інстанції про необхідність при зверненні до суду дотримуватись вимог статті 160 та статті 161 КАС України, оскільки стаття 130 КАС України, на яку посилався скаржник, регламентує дії суду щодо виклику учасників справи до суду, а не питання відкриття провадження у справі.
Головним управлінням ДПС у Запорізькій області не обґрунтовано, в чому полягає помилковість таких висновків суду.
Верховний Суд зауважує, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Скаржником не враховані роз`яснення Верховного Суду щодо того, як мають бути викладені підстави касаційного оскарження, наведені в ухвалах по даній справі. Повторно подана касаційна скарга є подібною до попередніх та не усуває встановлених недоліків.
Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 15.02.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17.05.2023 у справі №280/454/23 повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	І.А. Васильєва