УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №291/635/22 Головуючий у 1-й інст. Митюк О. В. 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Крижанівського Володимира Петровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ружинського районного суду Житомирської області від 20 лютого 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Ружинського районного суду Житомирської області від 20 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 13 червня 2022 о 22 год. 20 хв., на автодорозі Ружин Верхівня-Попільня, водій  ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки BMW 316, державний номерний знак  НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку за допомогою технічного приладу «DragerAlkotest 6820», на місці зупинки транспортного засобу, результат огляду 0.81%, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Крижанівський В.П. подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апелянт посилається, зокрема, на ту обставину, що процедура огляду була порушена, пояснення в протоколі написані іншою особою, а також порушено вимоги ст. 268 КУпАП.
Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що справу було розглянуто за їх відсутності та повний текст постанови отримана лише 06.03.2023.
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.
Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення від 13 червня 2022 року (а.с. 2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 5); розпискою про роз`яснення права та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а.с. 6); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с. 7); відеозаписом обставин події (а.с. 9). 
Оцінивши зазначені докази, суд першої інстанції зробив висновок, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є повністю доведеною, його дії кваліфіковано правильно, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена  адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Санкція статті встановлює відповідальність для водіїв.
Згідно п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом.
Отже, зазначеними нормами законодавства передбачена відповідальність саме за керування транспортним засобом. 
Як вбачається з матеріалів справи та відеозаписів з фіксацією обставин події, працівниками поліції не було задокументовано факт керування автомобілем BMW 316, державний номерний знак  НОМЕР_1 . Таким чином, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як і підстави його зупинки не підтверджено належними та беззаперечними доказами, фіксованим на відеозаписі.
За таких обставин суд вважає, що належних та допустимих доказів порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, чи інших дій, якими було зафіксовано рух транспортного засобу та підстави його зупинки, суду не надано, у зв`язку із чим, та за сукупністю з іншими обставинами, у даному конкретному випадку складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В п. 39 Рішення ЄСПЛ «Лучанінова проти України» Суд зробив висновок, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушив заявник у зазначеній справі, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться (справа про адміністративне правопорушення), є кримінальним для цілей застосування Конвенції. 
Згідно зі статтею 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Відповідно до змісту частини сьомої статті 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Натомість не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що суд першої інстанції належним чином не повідомив його про час та місце розгляду справи та розглянув справу у його відсутність, чим було порушені його права, передбачені ст. 268 КупАП.
Як вбачається з матеріалів справи, про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 належним чином повідомлявся шляхом отримання SMS повідомлень, оскільки саме про такий спосіб отримання судових викликів ОСОБА_1 наполягав у підписаній ним заявці (а.с. 8). 
В своїй постанові суд першої інстанції зазначив, що  в судові засідання 01.07.2022, 01.09.2022, 19.10.2022, 17.11.2022, 14.12.2022, 18.01.2023, 20.01.2023 ОСОБА_1 або його захисник не з`являлися, просили відкласти розгляд справи. Про розгляд справи повідомлявся за допомогою SMS повідомлень.
Апеляційний суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права та обов`язки.
Тобто доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП, на переконання апеляційного суду, є необґрунтованими.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання адвоката Крижанівського Володимира Петровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ружинського районного суду Житомирської області від 20 лютого 2023 року.
Апеляційну скаргу адвоката Крижанівського Володимира Петровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково. Постанову судді Ружинського районного суду Житомирської області від 20 лютого 2023 року скасувати.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь