ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 серпня 2023 року           справа №200/7821/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., секретар судового засідання – Передерій Є.О., за участю представника відповідача – Барабан В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року (повний текст складено 01 листопада 2021 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/7821/21 (головуючий суддя в 1 інстанції – Шинкарьова І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання незаконним та скасування наказів в частині звільнення позивача, про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -
          
                                                           ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Донецькій області в якому просить суд:
визнати незаконним та скасувати пункт 1 наказу начальника ГУНП в Донецькій області Семенишина М.О. за № 2233 від 05.11.2020, яким інспектора сектору превенції Дружківського відділення поліції Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.
визнати незаконним та скасувати наказ начальника ГУНП в Донецькій області Семенишина М.О. від 05.11.2020 № 467 о/с “По особовому складу” в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України “Про Національну поліцію”.
поновити ОСОБА_1 на службі в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області на посаді інспектора сектору превенції Дружківського відділення поліції Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області, з 05 листопада 2020 року.
стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05 листопада 2020 року по день ухвалення рішення суду про поновлення на службі без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів із розрахунку його середньоденної заробітної плати 733,37 гривень.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року позовні вимоги задоволено. 
Визнано незаконним та скасовано пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області за № 2233 від 05.11.2020, яким інспектора сектору превенції Дружківського відділення поліції Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.
Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 05.11.2020 № 467 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Поновлено ОСОБА_1 на службі в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області на посаді інспектора сектору превенції Дружківського відділення поліції Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області, майора поліції, з 06 листопада 2020 року.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу період з 06 листопада 2020 року по 01 листопада 2021 року у розмірі 98 515 грн. 95 коп. з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції в Донецькій області звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог, у зв`язку з тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права та порушенні норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем було допущено вчинок, який негативно впливає репутацію Національної поліції України. Окрім того, провина позивача підтверджена висновками службового розслідування за фактом складання протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП, відносно позивача. 
Також вказує, що з висновку КЛПУ «Міський наркологічний  диспансер м. Краматорська» від 12 жовтня 2020 року №438 позивач перебував у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання канабіноїдів, які відносяться до психотропних, наркологічних, заборонених до обігу речовин.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги, просила суд її задовольнити.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірив матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права встановив наступне.
15 серпня 2002 року ОСОБА_1 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ згідно наказу УМВС України в Донецькій області від 31 липня 2002 року № 144 о/с. 06 листопада 2015 року позивача звільнено зі служби в органах внутрішніх справ та 07 листопада 2015 року на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 07.11.2015 № 49 о/с прийнято на службу до Національної поліції України, що підтверджується відомостями з трудової книжки серії НОМЕР_1 . 
09 жовтня 2020 року до УКЗ ГУНП в Донецькій області надійшла інформація про те, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За даним фактом наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 09 жовтня 2020 року № 2026 “Про призначення службового розслідування” з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки зазначеної інформації та на виконанням вимог статті 14,15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року № 2337 –VIII, наказу МВС України від 07 листопада 2018 року № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» призначено службове розслідування. 
За результатами проведеного службового розслідування, оформленого висновком від 27 жовтня 2020 року, відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування, підтвердились та було встановлено вчинення Позивачем вчинку, який негативно впливає на репутацію Національної поліції України. 
У висновку вказано, що 08.10.2020 о 22:05 позивач на автомобілі “SKODA FABIA” н.з. НОМЕР_2 , знаходячись поза службою, рухався по вул. Парковій м. Краматорська, яка є головною дорогою. У цей час з другорядної дороги бул. Машинобудівників з боку проспекту Миру в напрямку вул. Паркової виїхав автомобіль “VOLKSWAGEN CC” н.з. НОМЕР_3 під керуванням громадянина, який, не надавши перевагу у русі, скоїв зіткнення з автомобілем “SKODA FABIA” н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача.
У результаті ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Тілесних ушкоджень ніхто не отримав.
Цього ж дня позивача доставлено до КЛПУ “Міський наркологічний диспансер м. Краматорська” для проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння, за результатами якого (експрес-тест) було встановлено, що він знаходився під впливом наркотичних речовин (марихуана).
У зв`язку з цим за порушення п. 2.9“а” ПДР України стосовно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (серія ДПР 18 № 349905 від 09.10.2020).
Також на місці події було встановлено, що у позивача був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з цим за порушення п. 2.1 “а” ПДР України стосовно останнього було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 126 КУаАП.
На підставі результатів службового розслідування, ГУНП в Донецькій області прийнято наказ від 05 листопада 2020  року № 2233 “Про порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції Дружківського ВП ГУНП в Донецькій області та їх покарання” (надалі – Наказ № 2233) за порушення службової дисципліни, вимог п.п. 6, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України “Про Національну поліцію”, п.п. 2.1“ґ”, 2.9“а” Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, що виразилось у керуванні транспортним засобом під впливом наркотичних речовин, а також без полісу (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що негативно впливає на формування іміджу Національної поліції України та підриває її авторитет, інспектора сектору превенції Дружківського відділення поліції Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції. 
Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 05 листопада 2020 року № 467 о/с у зв`язку з реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби майора поліції ОСОБА_1 з 05 листопада 2020 року звільнено зі служби в поліції відповідно до розділу VII Закону України “Про Національну поліції” за п. 6, ч. 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). 
Також до матеріалів справи було надано Постанову від 14 травня 2021 року № 234/14418/20 яким встановлено, що 19.01.2021 постановою Краматорського міського суду Донецької області по зазначеній справ було призначено судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експертам КЗОЗ Донецького обласного бюро судово-медичної експертизи м. Маріуполь. 11.05.2021 року на адресу суду надійшов висновок комісійної судово-медичної експертизи № 25, відповідно до якого: - При судово-токсикологічному дослідженні сечі позивача не знайдено морфін, героїн, кодеїн, ефедрон, ефедрін та його похідні, промедол, трамадол, похідні барбітурової та саліцилової кислот, піразолону, фенготизина, 1,4-бенздіазепіна, ТГК, кокаїн, амфетамін, метамфетамін, метадон, МДМА, синтетична марихуана. У сечі відсутні етанол та інші спирти не знайдено . - Таким чином, в комісії відсутні будь-які дані за наявність алкогольного сп`яніння та наявності в сечі позивача наркотичних речовин. Тобто, дослідивши вказаний висновок експерта, місцевий суд приходить до висновку щодо відсутності наркотичного сп`яніння у позивача 08.10.2020. Судом вирішено, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч.1 ст. 130 КпАП України закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірні накази прийняті протиправно, оскільки відсутні докази скоєння позивачем дисциплінарного проступку.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.
Закон України “Про Національну поліцію” від 02.07.2015 № 580-VIII визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Частина 1 статті 18 цього Закону визначає, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
За приписами статті 19 Закону № 580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України.
Згідно статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За приписами статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 
1) зауваження; 
2) догана; 
3) сувора догана; 
4) попередження про неповну службову відповідність;
5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 
6) звільнення з посади; 
7) звільнення із служби в поліції.
Згідно із статтею 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини 6 статті 19 Дисциплінарного статуту обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, зокрема, є вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення, а також настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку.
Згідно частин 7, 8 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179 затверджені Правила етичної поведінки поліцейського.
Пунктом 5 розділу І Правил визначено, що поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.
Згідно пункту 3 розділу ІV вказаних Правил за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.
Надаючи оцінку спірному наказу суд виходить з того, що обов`язковою умовою притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, згідно вищенаведених вимог, є вчинення ним дисциплінарного проступку, що встановлюється під час службового розслідування. І лише при встановлені вини поліцейського видається наказ про накладення дисциплінарного стягнення.
Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Ці комісії за наслідком службового розслідування складають висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також стосовно його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону. У висновку вказується вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку. На підставі цього висновку уповноважений керівник особи, яка вчинила правопорушення, вирішує питання про накладення дисциплінарного стягнення
Як свідчать обставини справи, та встановлено судами висновок про порушення Позивачем службової дисципліни ґрунтується на наступних обставинах.
У ході проведеного службового розслідування встановлено, що за порушення службової дисципліни, вимог п.п. 6, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України “Про Національну поліцію”, п.п. 2.1“ґ”, 2.9“а” Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, що виразилось у керуванні транспортним засобом під впливом наркотичних речовин, а також без полісу (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що негативно впливає на формування іміджу Національної поліції України та підриває її авторитет, інспектора сектору превенції Дружківського відділення поліції Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції.
Разом з тим, судом встановлено, що Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 травня 2021 року по справі № 234/14418/20 справу про адміністративне правопорушення стосовно позивача закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Отже, дана норма визначає преюдиційні підстави звільнення осіб, які беруть участь у справі, від доказування обставин з метою досягнення процесуальної економії - за наявності цих підстав у суду не буде необхідності досліджувати докази для встановлення певних обставин.
Щодо керування позивачем автомобілем за відсутності полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд зазначає наступне, відповідачем надано до матеріалів справи постанову про накладення адміністративного стягнення від 08.10.2020 серія дпо19 № 789985, яким на позивача накладено штраф за вчинення правопорушення порушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. Відомості щодо оскарження позивачем цієї постанову у суду відсутні. У висновку службового розслідування від 27.10.2020 відсуне будь яке обґрунтування яким чином відсутність у позивача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, негативно впливає на формування іміджу Національної поліції України та підриває її авторитет.
Суд зауважує, що згідно з вимогами Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. 
Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно висновку службового розслідування позивач не мав дисциплінарних стягнень при проходженні служби в органах внутрішніх справ та Національної поліції, характеризується посередньо. 
Таким чином, при визначенні міри дисциплінарного впливу, відповідачем не було також надано належної оцінки особі, зокрема, його ставлення до службових обов`язків та  відсутність дисциплінарних стягнень тощо. 
Верховним Судом сформовано усталену практику, відповідно до якої вчинення працівником поліції діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного. Підстави притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності не слід ототожнювати із підставами для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності за наслідками службового розслідування, яким встановлено склад дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни та порушення Присяги поліцейського.
Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень є вчинення дій, що порушують службову дисципліну. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого прямий начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, зокрема, в частині обрання виду стягнення серед установлених законом
Таким чином, з врахування того, що в основу службового розслідування, висновки якого слугували підставою для прийняття оспорюваних у справі наказів, було покладено  обставини за які передбачено адміністративну відповідальність, одне з яких спростовано судовим рішенням, що набрало законної сили, по другому відсутнє обґрунтування суд доходить висновку про визнання протиправними та скасування пункту 1 наказу № 2233 від 05.11.2020, яким позивача звільнено зі служби в поліції.
Враховуючи що наказ від 05.11.2020 № 467 о/с «По особовому складу» яким  звільнено позивача зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» має похідний характер від наказу № 2233 від 05.11.2020, тому наказ № 467 також необхідно визнати протиправним та скасувати, в частині звільнення позивача.
Отже, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність та необґрунтованість оскаржуваних наказів про звільнення та необхідність їх скасування.
Іншій вимоги є  похідними та такими, що також підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги. 
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -   
                                                
                                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі  № 200/7821/21– залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 200/7821/21– залишити без змін.
Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 14 серпня 2023 року
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення.
Повне судове рішення складено  16 серпня 2023 року.      

Судді                                                                                                              А.В. Гайдар 
                                                                                                                    І.В. Геращенко
                                                                                                                   Е.Г. Казначеєв