ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року 
м. Черкаси   

Справа № 705/3255/23		
Провадження № 22-ц/821/1321/23		
Категорія: скарга на ухвалу 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.
за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 
представник позивача: адвокат Гребенюк Сергій Анатолійович
відповідач:  ОСОБА_2 

розглянувши упорядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Гребенюка Сергія Анатолійовича на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 липня 2023 року(постановлену в приміщенні Уманського міськрайонного суду Черкаської області під головуванням судді Піньковського Р.В.) у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

26 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що 26.12.2015 вони зареєстрували шлюбу, проте спільне життя не склалось. 
На час звернення до суду фактичні шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться.
Наміру про подальше спільне проживання немає. 
Від шлюбу у сторін є малолітні діти : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
       Вказує, що подальше спільне життя з відповідачем однією сім`єю та збереження сім`ї, суперечить інтересам позивача.
       Просить не надавати сторонам строк для примирення.
       На підставі зазначеного, ОСОБА_1 просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.12.2015 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб №1016.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 липня 2023 року цивільну справу № 705/3255/23 (провадження № 2/705/1806/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – направлено за підсудністю на розгляд до Ленінського районного суду м. Миколаєва ( вул. Космонавтів, 81, м. Миколаїв, 54000). 
Ухвала суду, зокрема, мотивована тим, що дана цивільна справа не підсудна Уманському міськрайонному суду Черкаської області, тому необхідно передати за підсудністю до Ленінського районного суду м. Миколаїв за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

В апеляційній скарзі, поданій 11 липня 2023 року через засоби поштового зв`язку, представник ОСОБА_1 – адвокат Гребенюк С.А., вважаючи оскаржувану ухвалу суду такою, що постановлена із порушенням норм процесуального права, при неправильному застосуванні норм матеріального права, при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 липня 2023 року, а матеріали справи направити до Уманського міськрайонного суду Черкаської області для продовження розгляду.
Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що вирішуючи питання про передачу справи на розгляд до іншого суду, місцевий суд не врахував ту обставину, що у довідці від 12.06.2023 №7105-5002808268 зазначене зареєстроване місце проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , в той час як фактичне місце проживання/перебування /позивача за адресою: АДРЕСА_2 , однак, це не було взято судом до уваги.
Крім того, судом не було взято до уваги той факт, що на утриманні в позивачки перебуває двоє малолітніх дітей, в підтвердження чого позивачем було до позовної заяви долучено свідоцтва про народження дітей та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, відповідно до яких фактичне місце проживання/перебування дітей також вказано: АДРЕСА_2 .
Вказує, що звертаючись до суду із вказаним позовом , позивачка просила суд розглядати справи за її фактичним місцем проживання/перебування, з покликанням на те, що на її утриманні перебуває двоє малолітніх дітей.
Посилаючись на Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо перемішених осіб» та постанову КМУ від 07.02.2022 № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» вказує, що особи, які покинули домівки внаслідок бойових дій та окупації місць їх постійного проживання, можуть звертатися з позовами до судів в районах тимчасового перебування. Якщо особа–переселенець зареєструвалась на новому місці, як внутрішньо переміщена особа, то, маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування.
Вказує, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги довідку №7105-5002808268 від 12.06.2023, відповідно до якої фактичне місце проживання позивача зазначено АДРЕСА_2 .
Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до положень частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. З рештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1  – адвоката Гребенюка С.А. підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Із матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 26 червня 2023 року звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Пред`являючи позов, ОСОБА_1   зазначила своє зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , а фактичне місце проживання : АДРЕСА_2 , що відноситься до територіальної юрисдикції Уманського міськрайонного суду Черкаської області, місце реєстрації відповідача АДРЕСА_3 , що відноситься до територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Миколаєва. 
Крім того, в обґрунтування звернення до Уманського міськрайонного суду позивачка зазначила, що на її утриманні перебуває двоє малолітніх дітей.
Предметом даного спору є розірвання шлюбу.
Частиною 1 статті 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до частини другої статті 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти, або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.
Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).
Для визначення підсудності у цій справі підлягає з`ясуванню чи є підстави для визначення підсудності справи відповідно до частини другої статті 28 ЦПК України чи за правилами частини першої статті 27 ЦПК України.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 в позовній заяві вказала адресу місця її реєстрації: АДРЕСА_1 та адресу фактичного місця її проживання та проживання її малолітніх дітей : АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками від 12.06.2023 № 7105-5002808268, від 12.06.2023 № 7105-5002808281 та від 12.06.2023 № 7105-5002808294 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 7-9) та зазначила, що підсудність справи про розірвання шлюбу відноситься до категорії справ, що пред`являються за вибором позивача.
Крім того, звертаюсь до Уманського міськрайонного суду із вказаним позовом позивач зазначила, що на її утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, на підтвердження вказаного долучено свідоцтва про народження дітей (а.с.5-6).
Оскільки позивач, звертаючись із позовом, посилалась на те, що є матір`ю двох малолітніх дітей, то колегія суддів вважає, що підлягає застосуванню ч. 2 ст. 28 ЦПК України, а висновки суду першої інстанції про передачу справи за підсудністю до Ленінського районного суду м. Миколаєва, за місцем проживання відповідача є передчасними.
Також, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону ( ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо перемішених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.
У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно ст. 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених уст.1 цього Закону.
Отже, при постановленні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції не врахував вищезазначені вимоги закону, не визначився з характером спірних правовідносин, у зв`язку з чим прийшов передчасного висновку про передачу даної цивільної справи за підсудністю до Ленінського районного суду м. Миколаєва, за зареєстрованим місцем проживання відповідача.
Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права, у зв`язку із чим колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду .
Керуючись ст.ст. 374, 379, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, –

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Гребенюка Сергія Анатолійовича – задовольнити.
Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 липня 2023 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та окремому оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча                          О.В. Карпенко

Судді                 В.Г. Бородійчук

                               Л.І. Василенко