УХВАЛА

25 липня 2023 року 
м. Київ
справа №9901/222/20
провадження № П/9901/222/20  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді - Смоковича М. І., 
суддів: Губської О. А., Єресько Л. О. Калашнікової О. В., Мартинюк Н. М.,
за участі секретаря судового засідання Жидецької В. В.,
розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними і нечинними рішень та 
в с т а н о в и в:
1. У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС, Комісія), у якому просить:
- визнати протиправним і нечинним рішення ВККС від 7 вересня 2018 року №195/зп-18 в частині установлення мінімального допустимого балу іспиту;
- визнати протиправним і нечинним рішення ВККС від 18 вересня 2019 року №  34/зп-19 щодо відмови в допуску до другого етапу «Дослідження досьє та проведення співбесіді» в межах кваліфікаційного оцінювання у зв`язку з накладення дисциплінарного стягнення, призначеного рішенням Комісії від 7 вересня 2018 року №195/зп-18, та припинення участі судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 у відповідному оцінюванні та визнання судді такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді.  
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ВККС ухвалила оспорені рішення з порушенням вимог, визначених у Положенні про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затвердженого рішенням ВККС від 3 листопада 2016 року №  143/зп-16 (далі - Положення №  143/зп-16). Зокрема звернула увагу на те, що ВККС неправомірно визначила прохідні бали окремо для анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання в рамках іспиту як першого етапу кваліфікаційного оцінювання суддів у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення.  
Зупинилася також на тому, що Комісія безпідставно змінила її спеціалізацію (з цивільної на кримінальну) й такі дії спричинили те, що під час кваліфікаційного оцінювання у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення судді перебували у різних, нерівних умовах, тому що в одних суддів спеціалізація кваліфікаційного оцінювання збігалась зі спеціалізацією, за якою вони здійснювали судочинство у судах, а в інших, як-от позивачка - ні, тому що їхня спеціалізація була змінена (визначена) Комісією.  
Частина доводів позивачки стосуються також причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, але позаяк їм уже надана правова оцінка під час відкриття провадження у цій справі, а інші обставини з цього приводу не виявлені, то на цьому питанні колегія суддів на цьому етапі уже не зупинятиметься. 
2. Відповідач спершу надіслав (замість відзиву) листа від 23 вересня 2020 року № 19-1405/20 (за підписом керівника секретаріату Пономаренка О. Г.), у якому зазначено про те, що у зв`язку з набранням чинності Законом України від 16  жовтня 2019 року № 193-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування» повноваження членів Комісії припинені й на дату написання цього листа новий склад ВККС не сформований. Через це ВККС, за текстом листа, не має можливості забезпечити представництво своїх  інтересів в суді, а також виконати вимоги суду щодо надання заяв по суті спору. Водночас зазначено, що є можливість надати витребувані судом документи, тож їх копії долучені до цього листа. 
Після того як у цій справі відбувся повторний автоматизований розподіл (14 червня 2023  року) і визначений новий склад суду (у зв`язку зі звільненням у відставку судді, яка головувала в цій справі раніше), та справа призначена до розгляду, ВККС подала відзив на позовну заяву (надійшов суду 24 липня 2023 року), у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Разом з відзивом відповідач надіслав клопотання про поновлення строку його подання. 
У відзиві відповідач, з-поміж іншого, зазначив про те, що визначення мінімально допустимого бала у межах процедури кваліфікаційного оцінювання у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення зумовлене потребою з`ясувати відповідність судді мінімальним вимогам і критеріям, які визначені у Законі, які дозволяють судді ефективно здійснювати правосуддя. Крім того, рівень знань у сфері права і рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні є самостійними показниками визначення рівня професійної компетентності судді, завданням кожного з яких є проявити та оцінити різні аспекти професійної підготовки і кваліфікації судді. 
Зважаючи на результати кваліфікаційного оцінювання позивачки (яка набрала менше 55 відсотків від максимально можливого бала за виконання практичного завдання) Комісія рішенням від 18 березня 2019 року № 34/зп-19 відмовила їй у допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди» у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення, припинила участь позивачки у відповідному оцінюванні і визнала її такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді. 
3. Судове засідання у цій справі було призначене на 25 липня 2023 року. Про місце, дату і час розгляду справи сторони були повідомлені належним чином: позивачка та її адвокат - Сіваченко В. В. - через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» (про що у справі є відповідні довідки від 4 липня 2023 року); ВККС - засобами поштового зв`язку, що підтверджується повідомленням про вручення [6 липня 2023 року] поштового відправлення. 
У визначені судом місце, дату і час розгляду справи представники сторін не з`явилися, про причини неприбуття суд не повідомили.
За таких обставин суд постановив [протокольну] ухвалу, якою вирішив продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження на підставі матеріалів справи. 
Колегія суддів дослідила наявні у справи докази і встановила таке. 
4. Указом Президента України від 13 листопада 2008 року № 1037/2008 «Про призначення суддів» ОСОБА_1 призначена на посаду судді Дарницького районного суду міста Києва строком на п`ять років.
Верховна Рада України постановою від 5 вересня 2013 року № 452-VІІ обрала її на посаду судді безстроково. 
Третя Дисциплінарна палата Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) рішенням від 19  липня 2017 року №  2164/3дп/15-17 (залишене без змін згідно з рішенням ВРП від 30 січня 2018  року № 261/0/15-18) притягнула суддю Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосувала до неї дисциплінарне стягнення у виді подання про тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя на чотири місяці з позбавленням права на отримання доплат до посадового окладу судді, направленням судді до Національної школи суддів України для проходження курсу підвищення кваліфікації та подальшим кваліфікаційним оцінюванням для підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді.
ВРП рішенням від 1 березня 2018 року № 702/0/15-18: (1) тимчасово, строком на чотири місяці, відсторонила суддю Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 від здійснення правосуддя з позбавленням права на отримання доплат до посадового окладу судді та обов`язковим направленням судді до Національної школи суддів України для проходження курсу підвищення кваліфікації слідчих суддів та застосування процесуальних норм, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, з подальшим кваліфікаційним оцінюванням для підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді; (2) доручила Національній школі суддів України забезпечити проходження суддею Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 курсу підвищення кваліфікації з метою подальшого кваліфікаційного оцінювання для підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді.
Поза тим ВККС ухвалила рішення від 1 лютого 2018 року № 8/зп-18, яким призначила кваліфікаційне оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді, зокрема судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , а також встановила черговість етапів його проведення: перший етап - складання іспиту, другий етап - дослідження досьє та проведення співбесіди. 
Рішенням від 2 березня 2018 року № 33/зп-18 ВККС визначила графік проведення іспиту в межах кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді, зокрема судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 - на 23 березня 2018 року (цивільна спеціалізація) згідно з додатком 4, а також встановила мінімально допустимий бал іспиту - 50 відсотків від максимально можливого бала у разі набрання суддею: 50 і більше відсотків від максимально можливого бала за складання анонімного письмового тестування, 50 і більше відсотків від максимально можливого бала за виконання практичного завдання. 
Проте рішенням 21 березня 2018 року № 56/зп-18 ВККС припилила кваліфікаційне оцінювання судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 на відповідність займаній посаді, призначене рішенням ВККС від 1 лютого 2018 року №  8/зп-18, у зв`язку з тим, що стосовно цієї судді є рішення про тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя з подальшим кваліфікаційним оцінюванням для підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному судді. 
Після того, як Комісії надійшов супровідний лист від 4 липня 2018 року з Національної школи суддів України зі звітом про результати проходження суддею Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 курсу підвищення кваліфікації, визначеного ВРП (рішення від                  1 березня 2018 року № 702/0/15-18), Комісія рішенням від 7 вересня 2018 року № 195/зп-18 призначила на 19 вересня 2018  року кваліфікаційне оцінювання для підтвердження здатності, зокрема, судді ОСОБА_1 здійснювати правосуддя у Дарницькому районному суді міста Києва за кримінальною спеціалізацією (у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення); встановила також черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання (перший етап - складання іспиту, другий етап - дослідження досьє та проведення співбесіди) та мінімально допустимий бал іспиту, а саме: 55 відсотків від максимально можливого бала у разі набрання суддею: 55 і більше відсотків від максимально можливого бала за складання анонімного письмового тестування; 55 і більше відсотків від максимально можливого бала за виконання практичного завдання.
Рішенням від 12 грудня 2018 року № 313/зп-18 ВККС призначила проведення тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей, зокрема, судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 у межах кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді та кваліфікаційного оцінювання у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення, а саме: 22 січня 2019  року - комп`ютерне тестування, 27січня 2019 року - інтерв`ю з психологом.  
За наслідками складання суддею ОСОБА_1 іспиту ВККС ухвалила рішення від 18  березня 2019 року № 34/зп-19, яким судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 відмовлено у допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди», призначеного рішенням Комісії від 7 вересня 2018 року № 195/зп-18, у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення; тим самим рішенням припинено її участь у відповідному оцінюванні та визнано такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді. 
Згідно з додатком 3 до рішення ВККС від 18 березня 2019 року № 34/зп-19 суддя ОСОБА_1 за результатами складення анонімного письмового тестування отримала 79,875 бала, за виконання практичного завдання - 61 бал.
Набрана кількість балів у зіставленні з рішенням ВККС від 7 вересня 2018 року №  195/зп-18, яким, крім іншого, визначений допустимий бал іспиту, й були причиною ухвалення Комісією [спірного] рішення від 18 березня 2019 року № 34/зп-19.  
Відтак ВККС листом від 22 серпня 2019  року № 21-4672/19 надіслала ВРП свої рішення: від          7 вересня 2018 року № 195/зп-18 про призначення кваліфікаційного оцінювання суддів у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення; від 18 березня 2019 року № 34/зп-19 про визначення результатів першого етапу кваліфікаційного оцінювання суддів «Іспит» та допуск до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди» за результатами іспиту щодо судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 .  
За наслідками розгляду звернення ВККС Перша дисциплінарна палата ВРП ухвалила рішення від 6 листопада 2020 року № 3035/1дп/15-20, яким вирішила притягнути до дисциплінарної відповідальності суддю Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 та застосувати до неї дисциплінарне стягнення у виді подання про звільнення судді з посади.  
У цьому рішенні Перша дисциплінарна палата ВРП зазначила про те, що зважила на позитивну характеристику судді, обставини, що стали підставою для встановлення у її діях складу істотного дисциплінарного проступку та з покликанням, зокрема, на положення статті 56, пункту 14 частини першої статті 106, 115 Закону України від 2  червня 2016 року          № 1402-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VI), пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України, вирішила застосувати до судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення, передбачене пунктом 6 частини першої статті 109 Закону № 1402-VI, а саме - подання про звільнення судді з посади.
ВРП за наслідками розгляду скарги судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 ухвалила рішення від 11 лютого 2021 року № 335/0/15-21, яким скасувала повністю рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 6 листопада 2020  року № 3035/1дп/15-20 про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 та закрила дисциплінарне провадження. 
Розглядаючи скаргу ВРП звернула увагу, з-поміж іншого, на те, що Комісія рішенням від 7  вересня 2018 року № 195/зп-18, всупереч вимог пункту 8 розділу IV Положення №  143/зп-16, визначила мінімально допустимі бали за складання анонімного письмового тестування і виконання практичного завдання. За змістом рішення ВРП, суддя ОСОБА_1 , яка за результатами складення анонімного письмового тестування отримала 79,875 бала, за виконання практичного завдання - 61 бал, а загалом - 140,875 бала із 210 максимально можливих балів за результатами етапу «Іспит», набрала 67 відсотків балів на етапі «Іспит». Тож, з погляду ВРП, Комісія дійшла помилкового висновку, що суддя ОСОБА_1 за результатами першого етапу кваліфікаційного оцінювання - «Іспит» набрала менше мінімально допустимого бала іспиту та не може бути допущена до другого етапу оцінювання - «Дослідження досьє та проведення співбесіди», призначеного рішенням Комісії від 7  вересня 2018 року № 195/зп-18.
Крім того, ВПР погодилася також з доводами судді ОСОБА_1 про те, що при визначенні спеціалізації для проведення її кваліфікаційного оцінювання у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення (для підтвердження здатності здійснювати правосуддя у Дарницькому районному суді міста Києва) Комісія не дотрималася приписів пунктів 4, 7 розділу IV Положення № 143/зп-16, пункту 12 глави 2 Порядку проведення іспиту та методику встановлення його результатів у межах кваліфікаційного оцінювання, затвердженого рішенням Комісії від 4 листопада 2016 року № 144/зп-16, та вимог частини третьої статті 83, частини другої статті 85 Закону № 1402-VIII і провела перший етап кваліфікаційного оцінювання за спеціалізацією, яка у дарницькому районному судді міста Києва судді ОСОБА_1 не визначалася. 
Однак до того, як ВРП розглянула повідомлення ВККС по суті порушеного питання, суддя ОСОБА_1 оскаржила в порядку адміністративного судочинства рішення ВККС від 7  вересня 2018 року № 195/зп-18 і від 18 березня 2019 року № 34/зп-19. 
Під час розгляду справи і постановлення цієї ухвали справи колегія суддів керувалася таким.  
5. Згідно з пунктом 20 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №  1402-VIII відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», оцінюється колегіями ВККС у порядку, визначеному цим Законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади за рішенням Вищої ради правосуддя на підставі подання відповідної колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів. 
За текстом частини першої статті 109 Закону №  1402-VIII до суддів може застосовуватися дисциплінарне стягнення у виді: 4) подання про тимчасове (від одного до шести місяців) відсторонення від здійснення правосуддя - з позбавленням права на отримання доплат до посадового окладу судді та обов`язковим направленням судді до Національної школи суддів України для проходження курсу підвищення кваліфікації, визначеного органом, що здійснює дисциплінарне провадження щодо суддів, та подальшим кваліфікаційним оцінюванням для підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді; .   
За текстом частини першої статті 106 Закону №  1402-VIII суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження з таких підстав: 14) непроходження курсу підвищення кваліфікації в Національній школі суддів України відповідно до направлення, визначеного органом, що здійснює дисциплінарне провадження щодо суддів, або непроходження подальшого кваліфікаційного оцінювання для підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді, або непідтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді за результатами цього кваліфікаційного оцінювання; .  
Згідно зі статтею 83 Закону № 1402-VIII кваліфікаційне оцінювання проводиться ВККС з метою визначення здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями. Критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність. Кваліфікаційне оцінювання за критерієм професійної компетентності проводиться з урахуванням принципів інстанційності та спеціалізації. Підставою для призначення кваліфікаційного оцінювання є, зокрема, рішення ВККС про призначення кваліфікаційного оцінювання судді у випадках, визначених законом. Порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються ВККС.
Відповідно до частини першої статті 85 Закону № 1402-VIII кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди. Рішення про черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання ухвалює ВККСУ. За результатами одного етапу кваліфікаційного оцінювання судді Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює рішення щодо допуску судді до іншого етапу кваліфікаційного оцінювання.
За частиною п`ятою статті 85 Закону № 1402-VIII іспит є основним засобом встановлення відповідності судді критерію професійної компетентності та проводиться шляхом складення анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання з метою виявлення рівня знань, практичних навичок та умінь у застосуванні закону, здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією. 
Порядок проведення іспиту та методика встановлення його результатів затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України. Тестові та практичні завдання іспиту складаються з урахуванням принципів інстанційності та спеціалізації. 
Відповідно до частин першої, другої статті 88 Закону № 1402-VІІІ Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді. 
Суддя (кандидат на посаду судді), який не згодний із рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо його кваліфікаційного оцінювання, може оскаржити це рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. 
Відповідно до частини третьої статті 88 Закону № 1402-VIII рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав: 1) склад членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який провів кваліфікаційне оцінювання, не мав повноважень його проводити; 2) рішення не підписано будь-ким із складу членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який провів кваліфікаційне оцінювання; 3) суддя (кандидат на посаду судді) не був належним чином повідомлений про проведення кваліфікаційного оцінювання - якщо було ухвалено рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді з підстав неявки для проходження кваліфікаційного оцінювання; 4) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків. 
Згідно із частинами сьомою, восьмою статті 101 Закону № 1402-VIII рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України можуть бути оскаржені до суду з підстав, установлених цим Законом. Рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо надання рекомендацій можуть бути оскаржені тільки разом із рішенням, ухваленим за відповідною рекомендацією. 
6. Відповідно до пункту 1 розділу IV Положення № 143/зп-16 кваліфікаційне оцінювання судді у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення проводиться у разі застосування до судді дисциплінарного стягнення, передбаченого пунктом 4 частини першої статті 109 Закону.
Відповідно до пункту 2 розділу IV Положення № 143/зп-16 організація та проведення кваліфікаційного оцінювання судді у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення здійснюється за правилами, встановленими цим Положенням, з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом.
За пунктами 3, 4 розділу IV Положення № 143/зп-16 метою проведення кваліфікаційного оцінювання у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення є підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді після проходження ним курсу підвищення кваліфікації у Національній школі суддів України, визначеного органом, що здійснює дисциплінарне провадження стосовно суддів.
Підставою для призначення кваліфікаційного оцінювання у зв`язку із накладенням дисциплінарного стягнення є рішення органу, що здійснює дисциплінарне провадження стосовно суддів.
Засвідчена копія рішення органу, що здійснює дисциплінарне провадження стосовно суддів, надсилається до Комісії у місячний строк з дня його ухвалення.
Після отримання копії рішення Комісія невідкладно направляє до суду, у якому працює суддя, запит про надання інформації та підтверджувальних документів щодо спеціалізації судді. 
У разі ненадання судом запитуваної інформації протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту Комісії, спеціалізація для проведення кваліфікаційного оцінювання визначається Комісією відповідно до інформації суддівського досьє судді, щодо якого направлено відповідне рішення органу, що здійснює дисциплінарне провадження стосовно суддів.
Відповідно до пункту 5 розділу IV Положення № 143/зп-16 Національна школа суддів України у десятиденний строк з дня закінчення курсу підвищення кваліфікації судді надає Комісії звіт про проходження курсу підвищення кваліфікації, визначеного органом, що здійснював дисциплінарне провадження стосовно судді.
За пунктом 8 розділу IV Положення № 143/зп-16 мінімально допустимий бал іспиту під час кваліфікаційного оцінювання суддів у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення ? 55 відсотків від максимально можливого бала, встановленого в межах цього іспиту.
Під час кваліфікаційного оцінювання суддів у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення мінімально допустимий бал анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання не встановлюється.
Згідно з пунктом 9 розділу IV Положення № 143/зп-16 за результатами кваліфікаційного оцінювання судді у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення Комісія ухвалює одне з таких рішень: 9.1. Про підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді; 9.2. Про непідтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді.
Згідно з пунктами 9-12 розділу IV Положення № 143/зп-16 рішення про підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді ухвалюється у разі отримання суддею мінімально допустимого і більшого бала за результатами іспиту, а також більше 50 відсотків від суми максимально можливих балів за результатами кваліфікаційного оцінювання критеріїв на етапі дослідження досьє та проведення співбесіди за умови отримання за кожен з критеріїв бала більшого за 0.
Рішення Комісії про підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді після застосування до нього дисциплінарного стягнення у порядку, передбаченому пунктом 4 частини першої статті 109 Закону, має наслідком погашення дисциплінарного стягнення протягом двох років з дня ухвалення рішення про його накладення у разі, якщо суддю протягом цього строку не буде піддано новому дисциплінарному стягненню та підстава для нового стягнення не матиме місця протягом зазначеного строку.
Суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення підтвердив здатність судді здійснювати правосуддя у відповідному суді, вважається таким, що підтвердив відповідність займаній посаді судді після погашення відповідного дисциплінарного стягнення.
7. Відповідно до частини першої статті 42 Закону України від 21 грудня 2016 року №  1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VIII; тут - у редакції, яка діяла на дату ухвалення спірних рішень) дисциплінарне провадження розпочинається після отримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» скарги щодо дисциплінарного проступку судді, повідомлення про вчинення дисциплінарного проступку суддею або після самостійного виявлення членами Вищої ради правосуддя з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення суддею дисциплінарного проступку, або за ініціативою Дисциплінарної палати, Комісії з питань доброчесності та етики чи Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у випадках, визначених законом (дисциплінарна скарга).
Відповідно до частини десятої статті 51 Закону № 1798-VIII за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати Вища рада правосуддя має право: 1) скасувати повністю рішення Дисциплінарної палати про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді та закрити дисциплінарне провадження; . 
8. Колегія суддів звертає увагу на те, що в цій справі суддя ОСОБА_1 оспорює рішення ВККС, ухвалені у зв`язку з кваліфікаційним оцінюванням, проведення якого пов`язане з накладенням на неї дисциплінарного стягнення, передбаченого пунктом 4 частини першої статті 109 Закону № 1402-VIII. 
Нагадаємо, що кваліфікаційне оцінювання для підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді є складовою дисциплінарного стягнення, передбаченого пунктом 4 частини першої статті 19 Закону № 1402-VIII, і від його результатів залежить подальша професійна діяльність судді. 
У справі встановлено, що рішення Комісії від 18 вересня 2019 року № 34/зп-19 щодо відмови в допуску до другого етапу «Дослідження досьє та проведення співбесіди» в межах кваліфікаційного оцінювання у зв`язку з накладення дисциплінарного стягнення, призначеного рішенням Комісії від 7 вересня 2018 року №195/зп-18, стало підставою для відкриття стосовно судді ОСОБА_1 дисциплінарного провадження (згідно з рішенням ВРП від 26 червня 2020 року № 1992/1дп/15-20). 
У підсумку завершилося це тим, що ВРП скасувала рішення Першої дисциплінарної палати ВРП від 6  листопада 2020 року № 3035/1дп/15-20 про притягнення судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності (на підставі повідомлення ВККС, надісланого після того, як було ухвалене рішення від 18 вересня 2019 року № 34/зп-19) та закрила це дисциплінарне провадження. Тим самим рішенням ВРП, окрім іншого, підтвердила, що кількості балів, які набрала суддя ОСОБА_1 за наслідками складання іспиту (в рамках кваліфікаційного оцінювання), було достатньо для того, щоб бути допущеною до наступного етапу кваліфікаційного оцінювання («Дослідження досьє та проведення співбесіди»).   
Рішення ВККС від 7 вересня 2018 року №195/зп-18 та від 18 вересня 2019 року №  34/зп-19 позивач оспорила до адміністративного суду ще до того, як ВРП закрила щодо неї дисциплінарне провадження. А втім, з обсягу описаних обставин справи видно, що рішення ВККС від 18 вересня 2019 року № 34/зп-19 про результати оцінювання судді ОСОБА_1 - в рамках процедури кваліфікаційного оцінювання - не було остаточне і з уваги на мету його проведення, яке в цій справі, повторимо, пов`язується з дисциплінарною відповідальністю судді, слугувало для ВРП підставою/приводом для відкриття дисциплінарного провадження. Це означає також, що обставини щодо прийняття ВККС рішення за наслідками кваліфікаційного оцінювання судді можуть перевірятися судом лише разом з ухваленим на підставі нього рішенням ВРП за результатами розгляду повідомлення ВККС. 
Щодо останнього, то повідомлення ВККС стосувалося притягнення судді ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності (з підстави, передбаченої пунктом 14 частини першої статті 106 Закону № 1402-VIII) і спиралося на оспорені в цій справі рішення ВККС. 
За змістом статей 1, 3 Закону № 1798-VIII прийняття рішення про звільнення судді з посади належить до компетенції ВРП.
Тобто вирішення питання про звільнення судді належить виключно до компетенції ВРП і за результатами такого розгляду ВРП приймає вмотивоване рішення, яке остаточно вирішує питання щодо кар`єри судді, є обов`язковим для виконання та спричиняє відповідні правові наслідки й тому може бути оскаржене в судовому порядку.
За нормами Закону № 1402-VIII (стаття 88) рішення Комісії, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, суддя (кандидат на посаду судді) має право оскаржити до адміністративного суду.
Водночас рішення ВККС про визнання судді таким, що не відповідає займаній посаді, саме собою не спричиняє звільнення судді, а є лише підставою для такого звільнення. ВРП може і не погодитися з висновком ВККС про непідтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді. 
Процедура кваліфікаційного оцінювання, підбиття його підсумків (у ВККС) і застосування наслідків (рішенням ВРП) є стадіями єдиного провадження. Тому рішення ВККС про непідтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді, зокрема й те, яке ухвалене за наслідками кваліфікаційного оцінювання, проведеного у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення, не має самостійних правових наслідків, а є лише частиною «кваліфікаційного» провадження.
Звільнення судді з посади є конституційною функцією ВРП. У межах дисциплінарного провадження ВРП має право перевірити вмотивованість та обґрунтованість рішення ВККС та у разі виявлення недоліків, що мають суттєве значення, зокрема вплинули на об`єктивність оцінювання, ВРП має не лише право, але й обов`язок запобігти порушенню прав судді. 
9. Отже, зважаючи на наведене правове регулювання, а також на статус і повноваження ВРП і ВККС у процедурі кваліфікаційного оцінювання суддів, колегія суддів вважає, що передбачене частиною першою статті 88 Закону № 1402-VIII оскарження рішення ВККС щодо кваліфікаційного оцінювання судді можливе лише після того, як таке рішення [ВККС] розгляне ВРП. 
З уваги на послідовність (стадійність) прийняття остаточного рішення про звільнення судді, який не пройшов кваліфікаційного оцінювання і, як наслідок, не відповідає займаній посаді, судовий контроль має здійснюватися щодо остаточного рішення, яке уповноважена приймати ВРП.
У цій справі колегія суддів з`ясувала, що ВРП вже ухвалила рішення за наслідками розгляду повідомлення ВККС, яке основане на її [спірних] рішеннях від 7 вересня 2018 року №195/зп-18 і від 18 вересня 2019 року № 34/зп-19, та в підсумку не виявила підстав для звільнення судді ОСОБА_1 з мотивів, які висловила ВККС. 
У цьому зв`язку зважмо також на те, що в рішенні від 11 лютого 2021 року № 335/0/15-21 (за наслідками розгляду скарги ОСОБА_1 на рішення Першої Дисциплінарної палати від 6 листопада 2020 року № 3035/1дп/15-20) ВРП - під час перевірки обставин, за яких ВККС ухвалила згадані рішення - висловила свої міркування стосовно правомірності визначення Комісією мінімального допустимого бала іспиту, а також щодо спеціалізації, за якою позивачка проходила кваліфікаційне оцінювання для підтвердження здатності здійснювати правосуддя в Дарницькому районному суді міста Києва. Цими самими доводами позивачка головним чином і обґрунтовує позовні вимоги в цій справі. 
Звертаємо на це увагу для того, щоб таким чином ще раз проявити єдність і стадійність (поетапність) кваліфікаційного оцінювання судді, остаточний результат якого - надто, коли це стосується дисциплінарної відповідальності судді - визначає ВРП.
10. Узагальнюючи наведене можемо констатувати, що спірні рішення ВККС не є тими рішеннями, які можуть бути самостійним предметом судового розгляду, що унеможливлює розгляд справи по суті спору.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.   
У частині першій статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено також, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом                 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. 
Зважаючи на наведене колегія суддів зазначає, що провадження в цій справі підлягає закриттю, а позаяк розгляд цього спору перебуває за межами не лише юрисдикції адміністративних судів, а й не належить до юрисдикції жодного іншого суду, то підстав для роз`яснення позивачеві, до суду якої юрисдикції належить його вирішення, немає.
Керуючись статтями 238, 239, 248, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
у х в а л и в :
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним і скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 7 вересня 2018 року №195/зп-18 в частині установлення мінімального допустимого балу іспиту та рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 18 вересня 2019 року № 34/зп-19 - закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду і набирає законної сили у порядку і строки, визначені у статтях 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя                                                                                М. І. Смокович
Судді:                                                                                                     О. А. Губська
                                                                                                    Л. О. Єресько
                                                                                                    О. В. Калашнікова 
                                                                                                    Н. М. Мартинюк