ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1707/23 Справа № 207/2127/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Скиба С. А. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 серпня 2023 року                                                                м. Дніпро

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
       Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2023 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
       Стягнуто з  ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 гривень.
        ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 17 квітня 2023 року о 18.00 годині керував автомобілем «Mercedes-Benz Vito 111 CDI» , державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вулиці Польової та проспекту Конституції м. Кам`янське, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager №0033» , результат – 2,22% проміле .

       В апеляційній скарзі особа, що притягається до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2023 року, скасувати її та справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що в ході судового розгляду та під час ДТП він не заперечував, що був в нетверезому стані, вживав пиво, але він не керував транспортним засобом, сидів на пасажирському сидінні, його підвозив за кермом власник авто ОСОБА_2 , який скоїв ДТП, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль потерпілого ОСОБА_3 . ОСОБА_2 домовився з потерпілим про відшкодування збитків та поїхав за грошима, а він залишився біля автомобіля. Вважає, що судом невірно встановлено обставини і особу, яка скоїла дорожньо-транспортну пригоду.
       Крім того, апелянт вказує й на те, що потерпілий за ст. 124 КупАП ОСОБА_3 йому повідомив, що оскільки суд відкладає справу, він не має часу постійно ходити до суду, оскільки не має до нього і до ОСОБА_4 будь-яких матеріальних претензій, про що він раніше повідомляв і під час складання адміністративних протоколів, що підтверджує й розписка ОСОБА_3 , яка наявна в матеріалах справи.

       Заслухавши доповідь судді, думку особи, що притягається до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
       Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Як витікає з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.
       У відповідності до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. 
       Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі. 
       Висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.
       Цей  висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 17 квітня 2023 року, згідно з яким було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager №0033», результат якого позитивний – 2,22% проміле, з підписом ОСОБА_1 про те, що він згоден з результатами огляду; відеозаписом адміністративного правопорушення від 17 квітня 2023 року; постановою від 31 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України за правопорушення, вчинене 17 квітня 2023 року, в результаті якого він скоїв зіткнення з транспортним засобом, що належить потерпілому ОСОБА_3 , та розпискою потерпілого ОСОБА_3 від 17 квітня 2023 року про те, що водій ОСОБА_1 відшкодував всі матеріальні збитки щодо його транспортного засобу на місці скоєння ДТП .
       В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.
       Що стосується посилання ОСОБА_1 в своїй апеляції на те, що він не керував транспортним засобом, а за кермом автомобіля «Mercedes-Benz Vito 111 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , був не він, а ОСОБА_2 , спростовуються його поясненнями після скоєння ДТП від 17 квітня 2023 року; відеозаписом адміністративного правопорушення від 17 квітня 2023 року; рапортом працівника поліції та постановою від 31 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України за правопорушення, вчинене 17 квітня 2023 року, в результаті якого він скоїв зіткнення з транспортним засобом, що належить потерпілому ОСОБА_3 та розпискою потерпілого ОСОБА_3 від 17 квітня 2023 року про те, що водій ОСОБА_1 відшкодував всі матеріальні 
       Як убачається з наданих матеріалів, ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», результат якого позитивний – 2,22% проміле, з яким ОСОБА_1 погодився, підписав протокол про адміністративне правопорушення без будь-яких заперечень, як підписав без жодних застережень і акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, і чек з драгера. Будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 заперечував факт керування ним транспортним засобом «Mercedes-Benz Vito 111 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , матеріали справи не містять.
       Натомість, в своїх поясненнях ОСОБА_1 підтвердив той факт, що 17.04.2023 року він рухався по проспекту Конституції на своєму автомобілі «Mercedes-Benz Vito 111 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки випив пиво, та скоїв ДТП, в результаті якої ніхто не постраждав та не потребує допомоги. Свою провину визнав у повному обсязі.        
       Щодо доводів апелянта про те, що працівниками поліції та судом невірно встановлено обставини і особу, яка скоїла дорожньо-транспортну пригоду, а його невинуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст..124, ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується письмовими поясненнями потерпілого у ДТП ОСОБА_3 від 21 травня 2023 року в частині того, що за кермом автомобіля знаходився не ОСОБА_1 , а ОСОБА_5 , апеляційний суд, як і суд першої інстанції, вважає їх неспроможними та критично ставиться до побудованої правопорушником лінії захисту, спрямованої на ухилення від притягнення до адміністративної відповідальності та накладення стягнення за вчинене правопорушення.
       Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву, а в апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, що цілком узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).         
       Апеляційним переглядом також встановлено, що накладаючи адміністративне стягнення суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, яке характеризуються умисною формою вини, складає підвищену суспільну небезпечність, становить небезпеку дорожнього руху та несе загрозу для його учасників, і призначив його у встановлений КУпАП строк з дня вчинення правопорушення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для закриття провадження у відповідності до п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у апеляційного суду немає.
       Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, тому оскаржувану постанову суду слід залишити без змін, а подану на неї апеляційну скаргу - залишити без задоволення. 
       Керуючись ст. 294 КупАП України,

ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
       Постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1  за ч.1 ст. 130 КупАП - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду                                 Г.П. Слоквенко