КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
Справа №358/1480/21                              Головуючий у 1 інстанції: Тітов М.Б. 
Провадження №22-ц/824/10624/2023    Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
 
01 серпня 2023 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                                         Гаращенка Д.Р.
суддів                                             Сушко Л.П., Олійника В.І. 
при секретарі                                          Дуб С.І. 
розглянувши апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури Ігоря Грабця на рішення Богуславського районного суду Київської області від 19 квітня 2023 року в справі за позовом керівника Обухівської окружної прокуратури Євгена Гладія в інтересах держави в особі Богуславської міської об`єднаної територіальної громади Обухівського району Київської області до Богуславської міської ради Київської області та ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та скасування державної реєстрації права власності,-
 
ВСТАНОВИЛА:
У грудні 2021 року Керівник Обухівської окружної прокуратури  звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Богуславської міської об`єднаної територіальної громади  Обухівського району Київський області  до Богуславської міської ради Київської області та ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та скасування державної реєстрації права власності.
Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 19 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 19 травня 2023 заступник керівника Київської обласної прокуратури Гребець І. в інтересах держави в особі Богуславської міської об`єднаної територіальної громади Обухівського району Київської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Богуславського районного суду Київської області від 19 квітня 2023 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що встановлені факти і обставини у справі № 358/182/21 мають преюдиційне значення у даній цивільній справі, адже постановою Богуславського районного суду Київської області від 25 березня 2021 підтверджено порушення ОСОБА_2 вимог ст.12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» щодо дотримання правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», а тому останню притягнуто до адміністративної відповідальності за частинами 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Натомість, суд першої інстанції безпідставно надав перевагу лишепоказам свідків, які були допитані в ході судового засідання та які повідомили,що ОСОБА_2 завчасно попередила про конфлікт інтересів та не приймалаучасть у голосуванні.
При цьому, в протоколах 35 та 36 сесій Хохітвянської сільської радивід 07.06.2019 та 26.06.2019  відсутні відомості щодо заяви ОСОБА_2 щодо наявного конфлікту інтересів та відсутні заяви інших осіб про наявний конфлікт інтересів у ОСОБА_2 .
З огляду на викладене, вказане рішення органу місцевогосамоврядування є протиправним і таким, що підлягає визнаннюнедійсним.
 
14 липня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив адвоката Чайки Ольги Вікторівни - представника ОСОБА_1 , в якому вона просить апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури Ігоря Грабця в інтересах держави в особі Богуславської міської об`єднаної територіальної громади Обухівського району Київської області залишити без задоволення, а рішення Богуславського районного суду Київської області від 19 квітня 2023 року без змін.
 
В судове  засідання представник Київської обласної прокуратури не з`явився, повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Причини неявки в судове засідання не повідомив.
 
В судовому засіданні  представник ОСОБА_1 адвокат Чайка О.В. заперечувала проти апеляційної скарги, просила її відхили, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.   
 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України  неявка представника прокуратури повідомленого належним чином про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню враховуючи наступне.
 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 будучи депутатом Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області, являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 28 Закону, не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомила сільську раду про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме щодо суперечності між її приватним інтересом та своїми представницькими повноваженнями, які виникли перед винесенням на голосування 07.06.2019 на пленарному засіданні 35-ї сесії Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області до порядку денного включення питання за заявою ОСОБА_1 «Про надання дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», котрий є її сином, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП. Внаслідок чого, згідно голосування депутатами Хохітвянської сільської ради по даному питанню прийнято рішення від 07.06.2019 № 229-35VII, згідно якого ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства, площею 1,0 га, яка знаходиться на території Хохітвянської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 .
 
26.06.2019 на пленарному засіданні 36-ї сесії Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області до порядку денного включено питання про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно голосування депутатами Хохітвянської сільської ради, в тому числі й ОСОБА_2 , проголосовано одноголосно «ЗА» по даному питанню та прийнято рішення від 26.06.2019 року № 233-36-VII, згідно якого ОСОБА_1 (сину ОСОБА_2 ) затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,9316 га кадастровий номер 3220687600:01:001:0098 з цільовим призначенням 01.03 - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по АДРЕСА_1 .
 
Постановою Богуславського районного суду Київської області від 26.06.2019 було встановлено порушення ОСОБА_2 вимог ст.12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» щодо дотримання правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», та притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП.
Постанова набрала законної сили 06.04.2021.
 
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що при прийнятті рішення Хохітвянської сільської ради від 07 червня 2019 року про надання дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення відновлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості ОСОБА_1 , мати відповідача ОСОБА_2 , як депутат Хохітвянської сільської ради не голосувала, що  підтвердили допитані в судовому засіданні свідки депутати Хохітвянської сільської ради.
 
Крім того суд першої інстанції оцінюючи постанову Богуславського районного суду Київської області від 26.06.2019 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності,  зазначив, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд не прийняв до уваги, як беззаперечні факти встановлені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , оскільки зі змісту постанови Богуславського районного суду Київської області від 25.03.2021 у справі № 358/182/21 вбачається, що судом крім показань ОСОБА_2 досліджувались лише письмові докази, якими були протоколи 35 та 36 сесій Хохітвянської сільської ради, в яких містилась інформація про те, що по питанню надання дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості та по питанню затвердження технічної документації та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки одна особа не голосувала, свідки не допитувались, питання розбіжностей відомостей про голосування, які зазначені у протоколі 36 сесії та у протоколі лічильної комісії, не були усунуті.
 
Колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогами процесуального закону.  
 
Апеляційний суд встановив, що  07.06.2019 на пленарному засіданні 35 сесії Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київській області до порядку денного включено питання про надання дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 на території Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київській області.
 
Згідно голосування депутатами Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київській області по даному питанню прийнято рішення від 07.06.2019 № 229-35 VII, згідно якого ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства, площею 1.0 га, яка знаходиться на території Хохітвянської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Судом встановлено, що  ОСОБА_2 є депутатом депутат Хохітвянської сільської ради і матір`ю відповідача ОСОБА_1 .
 
Згідно зі ст. 12-1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України "Про запобігання корупції". 
 
Постановою Богуславського районного суду Київській області від 25.03.2021 у справі 358/182/21, було визнано винною   ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.   
 
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_2 , будучи депутатом Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області, являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), в порушення вимог пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 28 Закону, не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомила сільську раду про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме щодо суперечності між її приватним інтересом та своїми представницькими повноваженнями, які виникли перед винесенням на голосування 07.06.2019 року на пленарному засіданні 35-ї сесії Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області до порядку денного включення питання за заявою ОСОБА_1 «Про надання дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», котрий є її сином, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 172-7 КУпАП.
 
Внаслідок чого, згідно голосування депутатами Хохітвянської сільської ради по даному питанню прийнято рішення від 07.06.2019 № 229-35-VII, згідно якого ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства, площею 1.0 га., яка знаходиться на території Хохітвянської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Також, ОСОБА_2 , будучи депутатом Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області, являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 28 Закону, не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомила сільську раду про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме щодо суперечності між її приватним інтересом та своїми представницькими повноваженнями, які виникли перед винесенням на голосування 26.06.2019 року на пленарному засіданні 36-ї сесії Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області до порядку денного включення питання за заявою ОСОБА_1 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», котрий є її сином, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 172-7 КУпАП. Внаслідок чого, згідно голосування депутатами Хохітвянської сільської ради по даному питанню прийнято рішення від 26.06.2019 № 233-36-VII, згідно якого ОСОБА_1 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано безоплатно у власність площею 0,9316 га. кадастровий номер 3220687600:01:001:0098 з цільовим призначенням 01.03 - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по АДРЕСА_1 .
 
Крім того, ОСОБА_2 , будучи депутатом Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області, являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог пункту 3 ч. 1 ст. 28 Закону, вчинила дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме 26.06.2019 року взяла участь у голосуванні та прийнятті рішення №233-36-VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» по питанню ОСОБА_1 , котрий є її сином, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 172-7 КУпАП.
 
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
 
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.
 
Статтею 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
 
Згідно з пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради здійснюється вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
 
У ч. 1 статті 45 названого Закону передбачено, що сільська, селищна, міська, районна в місті (у разі її створення), районна, обласна рада складається з депутатів, які обираються жителями відповідного села, селища, міста, району в місті, району, області на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування.
Загальний склад ради визначається відповідно до закону про вибори.
 
Відповідно до статті 59 Закону, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення ради приймається відкритим (у тому числі поіменним) або таємним голосуванням.
Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина десята статті 59 Закону).
 
З аналізу частини другої статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що обов`язки щодо попередження конфлікту інтересів у голови, секретаря та депутата місцевої ради покладено не лише на вказаних осіб, але і на відповідну постійну комісію, інших депутатів відповідної ради.
При виникненні конфлікту інтересів у голови, депутата місцевої ради вони мають діяти не лише відповідно до правила, передбаченого у статті 59-1 Закону, згідно з яким сама можливість брати участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою пов`язана з виконанням ними такої умови: самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання, але і з урахуванням вимог статті 35 Закону України «Про запобігання корупції».
У частині другій статті 35 Закону України «Про запобігання корупції» зазначено, що у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.
 
Отже, для встановлення порушення процедури прийняття рішення, визначальним є сам факт участі такої особи у голосуванні за наявності конфлікту інтересів (незалежно потенційного чи реального), а не вплив такого голосування на прийняте рішення з урахуванням наявності кваліфікованої більшості, необхідної для прийняття позитивного рішення колегіальним органом.
 
Особа, яка зверталася до органу місцевого самоврядування з відповідною заявою про набуття права чи визнання такого права, не позбавлена можливості звернутися до відповідного органу про розгляд такої заяви у встановленому законом порядку, оскільки порушення, допущене радою при прийнятті оскаржуваного рішення не є перешкодою для повторного розгляду вказаного питання із дотриманням вимог чинного законодавства.
 
До такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року (справа № 442/730/17, провадження № 14-557цс18), відступивши від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2018 року у справі № 459/2673/16 у подібних правовідносинах.
 
Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній, адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
 
Відповідно до  ч. 6 зазначеної статті  вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
 
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
 
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
 
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо:
1) справу розглянуто неповноважним складом суду;
2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими;
3) справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;
4) суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі;
5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні;
6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;
7) суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
4. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
?
Апеляційний суд вважає, що ухвалюючи судове рішення суд першої інстанції помилково вдався в оцінку вже встановленим фактам та дослідженню доказів і обставин встановлених постановою Богуславського районного суду Київській області від 25.03.2021, яка набрала законної сили, які не підлягають доказуванню в силу ст. 82 ЦПК. 
 
Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.  
 
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 376, 383, 384 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури Ігоря Грабця задовольнити.
Рішення Богуславського районного суду Київської області від 19 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.
Визнати недійним рішення Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області від 26.06.2019 № 233-36-VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі безоплатно у власність земельної ділянки ОСОБА_1 за кадастровим номером 3220687600:01:001:0098 площею 0,9316 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по АДРЕСА_1 ».
Скасувати рішення державного реєстратора Богуславської районної адміністрації Симоненка Д.А. від 03.07.2019 за індексним номером 47592890 про право власності за ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером 3220687600:01:001:0098 площею 0,9316 га з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 3220687600:01:001:0098 площею 0,9316 га.
Стягнути з Богуславської міської ради Київської області (09701, Київська обл., м. Богуслав, вулиця Шевченка, 40, ЄДРПОУ - 25299709) на користь Київської обласної прокуратури (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, ЄДРПОУ - 02909996, банк отримувача - Держказначейська служба України м. Київ; МФО - 820172; рахунок отримувача - UA028201720343190001000015641) 5675 (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь Київської обласної прокуратури (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, ЄДРПОУ - 02909996, банк отримувача - Держказначейська служба України м. Київ; МФО - 820172; рахунок отримувача - UA028201720343190001000015641) 5675 (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн судового збору.
Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                       Д.Р. Гаращенко
 
Судді                                                                                                   В.І.Олійник
 
                                                                                                            Л.П. Сушко