ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/3217/20                                                     Головуючий у І інстанції - Руденко А.В.
                                                                                                   Суддя-доповідач - Мельничук В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  24 серпня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.,        
                                                   суддів:                  Василенка Я.М., Оксененка О.М.,   

                             при секретарі:                 Височанській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, згідно з ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року у справі за поданням (заявою) Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі № 580/3217/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, -
В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просив:
- визнати протиправною відмову Відповідача у перерахунку з 19.02.2020 довічного грошового утримання судді у відставці (Позивачу) на підставі довідки Черкаського апеляційного суду про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 04-24/82/2020 від 20.02.2020;
- зобов`язати Відповідача здійснити перерахунок та виплачувати Позивачу з 19.02.2020 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, на підставі довідки Черкаського апеляційного суду про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 04-24/82/2020 від 20.02.2020, з урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року, яке набрало законної сили, позов задоволено повністю.
Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 04 березня 2020 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Черкаського апеляційного суду № 04-24/82/2020 від 20 лютого 2020 року з 19 лютого 2020 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відповідно до статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 № 1402-VІІІ на підставі довідки Черкаського апеляційного суду про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 04-24/82/2020 від 20 лютого 2020 року з 19 лютого 2020 року та виплатити різницю між нарахованими та фактично отриманими сумами.
12 листопада 2020 року Черкаським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 580/3217/20.
Постановою Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15 березня 2023 року ВП           № 71293214 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 580/3217/20 від 12.11.2020.
Постановою Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04 квітня 2023 року ВП             № 71293214 за невиконання рішення суду на Головне управління Пенсійного                      фонду України в Черкаській області накладено штраф на користь держави у розмірі                5100 грн.
10.04.2023 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від Головного управління Пенсійного                      фонду України в Черкаській області надійшов лист «Про виконання рішення суду у                       ВП № 71293214 від 28.03.2023 № 2300-0901-5/20884, в якому Управління зазначило, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 вересня                          2020 року у справі № 580/3217/20 ОСОБА_1 проведено перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці. Сума доплати після перерахунку складає                        878 317,08 грн і її виплата буде здійснюватись за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті за відповідною бюджетною програмою згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».
02.06.2023 Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі № 580/3217/20, в якій просив змінити спосіб і порядок виконання рішення суду, на підставі якого 12 листопада 2020 року Черкаським окружним адміністративним судом був виданий виконавчий лист № 580/3217/20 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відповідно до статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VІІІ на підставі довідки Черкаського апеляційного суду про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 04-24/82/2020 від 20.02.2020 з 19.02.2020 та виплатити різницю між нарахованими та фактично отриманими сумами шляхом винесення рішення про стягнення 878 317,08 грн з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 .
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року у задоволенні подання (заяви) Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі № 580/3217/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити подання (заяву) Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі № 580/3217/20.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, та посилається на порушення останнім норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.
Апеляційна скарга мотивована тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області вищевказане рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у справі № 580/3217/20 виконано лише в частині здійснення перерахунку пенсії Стягувачу, а нараховані кошти за перерахованою пенсією у сумі 878 317,08 грн виплачені не були. Таким чином, на переконання ОСОБА_1 , належним способом виконання судового рішення буде стягнення вказаних коштів з Боржника на користь Стягувача.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні подання (заяви) Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі № 580/3217/20 суд першої інстанції виходив з того, що при розгляді даної адміністративної справи розмір пенсії та розмір доплати за перерахованою пенсією не були предметом дослідження, тому зміна способу виконання такого рішення із зобов`язання виплатити зазначені суми пенсії на стягнення цих сум змінять суть рішення суду з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.
Також, невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області судового зобов`язання в частині виплати пенсії через брак коштів на її виплату в розумінні частини 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України не може бути вагомою причиною для зміни способу виконання судового рішення, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частини 2 та 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Суд першої інстанції вірно встановив, що на виконання рішення суду у справі               № 580/3217/20, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області проведено відповідний перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (Позивачу), сума якої визначена в розмірі 878 317,08 грн., проте виплата вказаних коштів не проведена.
Даний факт підтверджено інформацією, викладеною у відзиві Відповідача на заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі                         № 580/3217/20.
Відтак, Відповідачем вказане рішення суду належно виконано не було, що не спростовано останнім під час апеляційного розгляду справи.
Частинами першою, третьою статті 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Згідно з п. 10 частини 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.
Частиною 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Наведені норми не містять конкретного переліку обставин для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а лише встановлюють критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.
Так, під зміною способу і порядку виконання судового рішення слід розуміти застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.
Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб і порядок виконання рішення суду. При цьому під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб та наявність таких обставин має бути підтверджена належними та допустимими доказами.
Положеннями ст.ст. 5, 245 КАС України визначено способи захисту порушеного права особи.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що виключною правовою підставою для прийняття судом рішення про зміну способу або порядку виконання судового рішення є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють його виконання у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.
При цьому, під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання в раніше встановлений порядок і спосіб.
Разом з тим, здійснення судом зміни порядку чи способу виконання рішення не повинно змінювати способу захисту порушеного права, обраного судом при вирішенні справи.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30.01.2018 по справі № 281/1820/14-а та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковим для колегії суддів при розгляді даної справи.
Зобов`язання Відповідача вчинити певні дії і стягнення з Відповідача грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів Позивача, які обираються Позивачем при поданні позову, а судом - при ухваленні рішення.
За таких обставин колегія суддів вважає, що Заявник просив змінити не спосіб і порядок виконання рішення суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття судового рішення.
Більш того, виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі № 580/3217/20 в межах виконавчого провадження ВП               № 7129314, яке у зв`язку з направленням Державним виконавцем до органу досудового розслідування (Черкаському ВП ГУНП в Черкаській області) повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення за невиконання рішення суду, яке не може бути виконано без участі Боржника, керуючись вимогами п. 11 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», постановою від 22 червня 2023 року закінчено.
При цьому, колегія суддів враховує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не заперечує свого обов`язку виплатити суму заборгованості по перерахованому щомісячному довічному грошовому утриманні судді у відставці Позивачу, а лише вказує на те, що така виплата буде здійснена в межах бюджетних асигнувань виділених на цю мету.
Колегія суддів зазначає, що такі обставини не вказують на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні, та не надають достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту зміни порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого статтею 378 КАС України, а навпаки вказують на те, що така зміна призведе до зміни способу судового захисту у цій справі, що суперечить цільовому призначенню даного процесуального інституту та наведеним вище правовим висновкам Верховного Суду.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду в даній адміністративній справі, з чим погоджується і колегія суддів.
Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до положень ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      Я.М. Василенко

                                                                                                      О.М. Оксененко

Повний текст складено 24.08.2023 року.