П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
17 липня 2023 року                                                                                     м. Київ
 
                                                                                                Справа №761/22031/15
Апеляційне провадження №22-ц/824/4401/2023
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду  цивільних справ:                                               судді-доповідача:                      Соколової В.В.
                                     суддів:                                   Невідомої Т.О., Поліщук Н.В.
                                      за участю секретаря             Федорчук Я.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на рішення Деснянського районного суду м. Києва ухваленого під головуванням судді Сенюти В.О. 19 січня 2022 року у м. Києві, дата складення повного тексту рішення не зазначена, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»)  до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,  
 
В С Т А Н О В И В
 
У травні 2019 року ОСОБА_1 подано до суду першої інстанції заяву про перегляд рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року за нововиявленими обставинами.
Заява мотивована тим, що 07 листопада  2016 року Деснянським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 761/22031/15 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішення суду мотивовано тим, що 16 травня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 11345532000, відповідно до якого Банк зобов`язувався надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 65000,00 доларів США, що еквівалентно 325250,00 грн, зі сплатою 13,50 % річних на строк до 18 травня 2015 року. 08 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 11345532000 від 16 травня 2008 року.
Відповідно до вказаного рішення, факт виконання Банком своїх зобов`язань за кредитним договором, а саме надання ОСОБА_1 кредитних коштів за кредитним договором, і як наслідок виникнення у останнього зобов`язань за кредитним договором по поверненню коштів та процентів за користування ними, підтверджується заявою про видачу готівки №29 від 16 травня 2008 року. Проте, ОСОБА_1 кошти за кредитним договором №11345532000 не отримував, заяву на видачу готівки №29 від 16 травня 2008 року не підписував. В межах кримінального провадження була проведена почеркознавча експертиза, згідно висновком якої підпис від імені ОСОБА_1 в заяві на видачу готівки №29 від 16 травня 2018 року в графі «підпис отримувача» виконаний іншою особою.
На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року за нововиявленими обставинами, ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19 січня 2022 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Пількевича Є.А. про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.
Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення. 
У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що та обставина, що підпис ОСОБА_1 в графі «Підпис отримувача» в Заяві на видачу готівки №29 від 16 травня 2008 року виконаний іншою особою, є істотною обставиною в даній справі та впливає на висновки суду по суті заявлених вимог, оскільки спростовує надані позивачем до позовної заяви докази. При цьому, ПАТ «Дельта Банк» не спростував ту обставину, що підпис ОСОБА_1 в графі «Підпис отримувача» в Заяві на видачу готівки № 29 від 16 травня 2008 року виконаний іншою особою.
Також суд першої інстанції виходив з того, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року також встановлена істотна обставина - недійсність договору про надання споживчого кредиту № 11345532000 від 16 травня 2008 року, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 з підстав не додержання в момент вчинення правочину стороною вимог, встановлених ЦК України.
 
Не погодилось із зазначеним судовим рішенням ТОВ «Вердикт Капітал», яке  було залучено судом першої інстанції до участі у справі як правонаступник позивача, представником товариства подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Представник позивача вказує на те, що нововиявленими обставинами, що слугували підставою для скасування рішення від 07листопада 2016 року, став висновок експерта №8-4/1196 від 13 липня 2017 року, складений за результатами почеркознавчої експертизи, яка проведена у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №42017101030000004 від 24 січня 2017 року, відповідно до якої підпис від імені ОСОБА_1 в графі «підпис отримувача» в заяві на видачу готівки №29 від 16 травня 2008 року виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.
В свою чергу, законодавством чітко передбачено, що нововиявленими обставинами є ті, які не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.
При розгляді даної справи, ОСОБА_1 заперечував факт того, що заява про видачу готівки №29 від 16 травня 2008 року є достатнім доказом того, що ним отримувалися кредитні кошти згідно кредитного договору. У судових засіданнях приймав участь представник ОСОБА_1 , який був присутній при долученні копії такої заяви до матеріалів справи, а також при наданні її оригіналу в суді апеляційної інстанції для огляду судом.
Тобто, ОСОБА_1 було достеменно відомо, що така заява є доказом по даній цивільній справі, однак жодних клопотань про проведення почеркознавчої експертизи щодо підпису ОСОБА_1 на ній, в ході розгляду цієї справи не заявлялося.
З матеріалів справи вбачається, що висновок експерта №8-4/1196 від 13 липня 2017 року було подано представником ОСОБА_1 27 жовтня 2017 року до суду касаційної інстанції в касаційному провадженні за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року.
Тобто, відповідачу ОСОБА_1 було відомо про наявність висновку експерта ще на етапі оскарження рішення суду в касаційному порядку, і тим більше, він долучав даний висновок до матеріалів справи.
За таких обставин, судом першої інстанції було порушено норми процесуального законодавства щодо прийняття висновку експерта в якості нововиявленої обставини.
Представник позивача також вказує на те, що висновок експерта № 8-4/1196 складений 13 липня 2017 року, його копія направлявся ОСОБА_1 до суду касаційної інстанції 27 жовтня 2017 року, тобто строк, визначений законодавчо для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відповідачем було пропущено. Суд першої інстанції на вказане також не звернув увагу і в порушення норм процесуального права переглянув справу.   
Також суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вказав, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року задоволено позов ОСОБА_1 до АТ «УкрСиббанк», треті особи: ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_2 про визнання договору недійсним задоволено. А тому вважав, що даним рішенням також встановлена істотна обставина - недійсність договору про надання споживчого кредиту № 11345532000 від 16 травня 2008 року, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 з підстав не додержання в момент вчинення правочину стороною вимог, встановлених ЦК України.
Однак, таке рішення також не може вважатися нововиявленою обставиною, оскільки воно повністю ґрунтується на вищевказаному висновку експерта і наразі ще оскаржується.
Жодних інших доказів на підтвердження такого висновку експерта надано не було, а суд першої інстанції навіть не намагався встановити чи встановлено вину особи у кримінальному провадженні, в якому проводилася почеркознавча експертиза, звідки було взято оригінал заяви на видачу готівки, за підписом в якій проводилася експертиза.
Натомість, на підтвердження отримання кредитних коштів позивачем було надано достатньо доказів, які суд навіть вже не досліджував і не оцінював, вважаючи висновок експерта нововиявленою обставиною, а не одним із доказів, що суперечить нормам процесуального законодавства.
Так, судом першої інстанції вже не досліджувався факт того, що виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечувалося договором застави транспортного засобу з ОСОБА_1 , і що предмет застави був зареєстрований на праві власності за ОСОБА_1 17 травня 2008 року, тобто на наступний день після отримання ним кредитних коштів.
На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення від 07листопада 2016 за нововиявленими обставинами та залишити в силі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року.
 
В судовому засіданні представник правонаступника позивача ТОВ «Вердикт Капітал» - підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просив про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами. 
Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Пількевич Є.А. заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим,  просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Відповідач ОСОБА_2 повідомлялась про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Тому керуючись положеннями ч.2 ст.372 ЦПК України колегія суддів вважала, що її неявка не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого   рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.
 
Судом встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11345532000 від 16 травня 2008 року /т.1 а.с.1-3/.
Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року було задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №11345532000 від 16 травня 2008 року в розмірі 3554304, 57 грн /т.1 а.с.98-101/.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 липня 2016 року задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку /т.1 а.с.125-126/.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 11345532000 від 16 травня 2008 року в розмірі 3554304,57 грн /т.1 а.с.154-156/.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 травня 2017 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 залишено без змін /т.1 а.с.203-204/.
Постановою Верховного Суду від 06 березня 2019 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 18 травня 2017 року залишено без змін /т.1 а.с.235-239/.
Задовольняючи позов ПАТ «Дельта Банк» суди всіх інстанцій  виходили з того, що 16 травня 2008 року між АТ «УкрСиббанк» (Банк) та ОСОБА_1 (позичальник) був укладений кредитний договір №11345532000, згідно якого Банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію у розмірі 65000 (шістдесят п`ять тисяч) доларів США на споживчі цілі, що дорівнює еквіваленту 328250,00 грн, з розрахунку 13,5% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 16 травня 2008 року по 18 травня 2015 року. Факт виконання Банком своїх зобов`язань за кредитним договором № 11345532000 від 16 травня 2008 року, а саме надання ОСОБА_1 кредитних коштів за вказаним кредитним договором і, як наслідок, виникнення у останнього зобов`язань за вказаним кредитним договором по поверненню коштів та процентів за користування ними підтверджується заявою про видачу готівки №29 від 16 травня 2008 року. 08 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитним договором №11345532000 від 16 травня 2008 року. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги до позичальника за кредитним договором № 11345532000 від 16 травня 2008 року.
В Постанові Верховного Суду також вказано, що подане представником заявника клопотання про приєднання до матеріалів касаційного провадження фотокопії висновку експерта не може бути прийнято до уваги, оскільки на стадії перегляду справи суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанцій.
03 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про перегляд  рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року за нововиявленими обставинами. В якості нововиявленої обставини відповідач ОСОБА_1 вказував, що кошти за кредитним договором №11345532000 не отримував, заяву на видачу готівки №29 від 16 травня 2008 року не підписував, ці обставини підтверджуються висновком почеркознавчої експерта № 8-4/1196 від 13 липня 2017 року, який був складений в межах кримінального провадження, копія якого долучена до цієї заяви. В цій заяві відповідач ОСОБА_1 просив поновити строк на подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, мотивуючи тим, що цей висновок експерта було подано до Верховного Суду, наслідки розгляду якого йому не відомі /т.1 а.с.242-250/.
21 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про доповнення заяви про перегляд  рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року за нововиявленими обставинами. В якості додаткової нововиявленої обставини відповідач ОСОБА_1 вказував, що заочним рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року у справі № 754/6023/20 було визнано недійсним кредитним договором №11345532000, укладений 16 травня 2008 року між ним та АТ «УкрСиббанк» /т.2 а.с.189-190/. До цієї заяви було долучено копію заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року у справі № 754/6023/20, яким було визнано недійсним кредитний договір №11345532000, укладений 16 травня 2008 року між ОСОБА_1 та АТ «УкрСиббанк» та постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року, якою вказане рішення суду залишено без змін /т.2 а.с.191-200/. 
За відкрити даними з Єдиного державного реєстру судових рішень справа №754/6023/20 перебувала на розгляді Верховного Суду і Постановою від 19 квітня 2023 року заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року - скасовано, ухвалено нове судове рішення у справі, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «УкрСиббанк», треті особи: ПАТ «Дельта Банк»,  ОСОБА_2 про визнання договору недійсним відмовлено.
10 серпня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення прав вимог № 2301/К, на підставі якого відступлено право вимоги  за кредитним договором №11345532000 від 16 травня 2008 року. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» набув право вимоги до позичальника за кредитним договором №11345532000 від 16 травня 2008 року /т.2 а.с.61-70,80-100,137-147,162-184/.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2021 року, постановленою усно та занесеною до протоколу судового засідання на підставі ч.1 ст.55 ЦПК України, здійснено замну позивача на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» /т.2 а.с.203/.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19 січня 2022 року задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено /т.2 а.с.213-218/.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3, 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень за нововиявленими обставинами» роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених відповідними статтями ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.
Положенням п. 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень за нововиявленими обставинами» роз`яснено, що обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкректному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
 
Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» нагадав,  що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули  Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу  остаточності рішень  суду.  Цей принцип  наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона  має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно  перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового  розгляду. Перегляд  не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок  зору  на  один  предмет  не  є підставою  для  нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише  за  наявності  підстав,  обумовлених  обставинами важливого та вимушеного характеру (див., рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh  v.  Russia),заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X)
У рішенні від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» ЄСПЛ вказав  на те, що процедура скасування остаточного судового рішення  у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступним, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя. 
 
Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала правову позицію щодо перегляду остаточного судового рушення. Зокрема в Постанові від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц вказано на наступне.
Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами передбачено у статтях 423-429 глави 3 розділу V «Перегляд судових рішень» ЦПК України.
Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її в суді. Тобто перегляд справи у зв'язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення в уже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (пункти 7.4-7.5)).
Першим критерієм, який вказує на можливість перегляду за нововиявленими обставинами, є те, що рішення, яке підлягає перегляду, має обов'язково набрати законної сили.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) установлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду(ч. 2 ст. 423 ЦПК України).
Тобто нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були й не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його в кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, котрі беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року в справі №726/938/18).
Чинний ЦПК України містить і перелік підстав, які виключають можливість перегляду судового рішення.
За ч. 4 ст.423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
При перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч.5 ст.423 ЦПК України).
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 3 частини другої статті 423 цього Кодексу, може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
У ч.ч.1, 2 ст. 425 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.
Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній чи касаційній скарзі або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, не є нововиявленими обставинами.
Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.
При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться у ст.ст. 424, 426 ЦПК України.
Судове рішення не може переглядатись за нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 423 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку, а також якщо обставини, визначені ч. 2 ст. 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.
Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що підстави повинні виникнути після ухвалення рішення у справі (істотні обставини стали відомі стороні після ухвалення рішення, скасовано рішення, яке стало підставою для ухвалення іншого рішення, встановлені факти завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів після ухвалення незаконного рішення, тощо).
У контексті п.3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України скасування судового рішення, яке стало підставою для обґрунтування судового рішення, яке просять переглянути, має відбутися після ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Звертаючись до суду з заявою про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами ОСОБА_1 посилався на те, що кошти за кредитним договором №11345532000 не отримував, заяву на видачу готівки №29 від 16 травня 2008 року не підписував, ці обставини підтверджуються висновком почеркознавчої експерта № 8-4/1196 від 13 липня 2017 року, який був складений в межах кримінального провадження. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 приймав участь у розгляді справи, після скасування за його заявою першого заочного рішення від  18 травня 2016 року, він посилався на вказані обставини, проте належних доказів на підтвердження цієї обставини не надав з клопотанням про призначення експертизи в межах даної справи не звертався. Вказане свідчить про те, що на час розгляду справи відповідачу ОСОБА_1 були відомі вказані обставини, тобто вони не є нововиявленими, а посилання на складення висновку почеркознавчої експерта № 8-4/1196 від 13 липня 2017 року, в межах кримінального провадження, не може бути прийнято до уваги суду, так як ОСОБА_1 не був позбавлений права заявити таке клопотання в межах розгляду даної справи, а складений в межах кримінальної справи висновок, в розумінні вимог ЦПК України не є висновком експерта, а може бути оцінений лише як письмовий доказ. 
Як вказує вже усталена судова практика, необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. А отже надана відповідачем ОСОБА_1 копія висновку почеркознавчої експертизи № 8-4/1196 від 13 липня 2017 року, є новим доказом, оскільки про обставини не підписання заяви про видачу готівки від 16 травня 2008 року ОСОБА_1 мав бути обізнаний, ця обставина могла бути встановлена при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, за умови належного виконання сторонами обов`язку доказування. Заявник помилково вважає, що отриманий ним додатково документ після  ухвалення судового рішення в даній справі, є нововиявленою обставиною, оскільки вказаний документ є новим доказом. Вказана обставина існувала на час постановлення судового рішення, відповідне підтвердження могло бути отримано позивачем до або під час розгляду справи та подано ним до суду в установленому процесуальним законом порядку. А неподання стороною у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду касаційної інстанції у прийнятті цього доказу не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Не можуть бути прийняті до уваги суду і посилання заявника ОСОБА_1 на обставини визнання недійсним кредитного договору №11345532000, укладеного 16 травня 2008 року між ним та АТ «УкрСиббанк», оскільки рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року у справі № 754/6023/20 Постановою Верховного Суду від 19 квітня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у позові відмовлено. 
Отже, заявник, користуючись правом на перегляд рішення за нововиявленими обставинами, фактично вимагає перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення задля нового судового розгляду. Однак, процедура перегляду справи за нововиявленими обставинами не повинна підміняти собою перегляд рішення. До того ж заявник, як вбачається, скористався правом на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції, але не погоджується з ухваленими судами рішеннями. Однак, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року набуло законної сили і статусу остаточного. А отже його перегляд з підстав наведених заявником буде суперечити принципу юридичної визначеності.
Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що наведені ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими, оскільки не відповідають усім необхідним умовам для віднесення їх до таких в порядку визначеному процесуальним законом. 
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.
Вказане не було враховано судом першої інстанції, у зв`язку з чим допущено невірне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, що дає апеляційному суду підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та залишення в силі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року.
 
Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, понесені правонаступником позивача судові витрати при зверненні з апеляційною скаргою, підлягають компенсації за рахунок відповідача ОСОБА_1 в розмірі сплаченого судового збору в сумі 1661,5 грн.
 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції                     
                                                       
П О С Т А Н О В И В
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - задовольнити.
Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 січня 2022 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Пількевича Євгенія Альбертовича про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року  у цивільній справі №761/22031/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»)  до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.
Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року - залишити в силі.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» судовий збір в розмірі 1661, 50 грн.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.
 
Суддя-доповідач:                                                                             В.В. Соколова
 
Судді:                                                                                                 Т.О. Невідома
 
                                                                                                            Н.В. Поліщук
 
                                                               Повний текст постанови складений 26 липня 2023 року.