ПОСТАНОВА 
Іменем України

16 серпня 2023 року                                                                 м. Кропивницький
справа № 404/2928/21
провадження № 22-ц/4809/169/23 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
        
головуючого судді: Дуковського О.Л.
суддів: Голованя А.М., Дьомич Л.М.,
з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»;
відповідач - ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Усатенко В`ячеслав Юрійович.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційними скаргами Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 вересня 2022 року та на додаткове рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 вересня 2022 року, у складі головуючого судді Варакіної Н.Б. у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 рокуАкціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
В обґрунтування позову позивач зазначав, що між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» 24.05.2007 було укладено кредитний договір № КGMDG200750506.
Вказував, що згідно кредитного договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 7000,00 доларів США на термін до 21.05.2027, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.
Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 6643,86 доларів США за період з 24.02.2018 по 24.02.2021.
Просить стягнути заборгованість в сумі 6643,86 доларів США, що за курсом 27,89 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.02.2021 складає 185 297,26 грн, за кредитним договором № КGMDG200750506 від 24.05.2007 та вирішити питання про розподіл судових витрат.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 вересня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
Додатковим рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 вересня 2022 року стягнуто з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу в сумі 9100,00 грн .
Не погодившись із судовими рішеннями позивач подав апеляційні скарги.
В апеляційній скарзі на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 вересня 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» вказує, що судом порушено норми матеріального права в наслідок чого суд дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.
Вважає беззаперечним правом позивача стягнути заборгованість за кредитним договором достроково за умов порушення угоди відповідачем.
Вважає безпідставним твердження суду про те, що у банка припинилося право на нарахування 3 % річних, оскільки позивач уже звертався до суду із вимогами про стягнення кредитної заборгованості за ст. 1050 ЦК України, а тому не має права на нарахування та стягнення коштів за ст. 625 ЦК України.
Вказує, що у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України у стягувача припиняється право нараховувати відсотки, які передбачені договором, але не припиняється право нараховувати відсотки у розмірі 3 % річних за ч. 2 ст. 625 ЦК України, внаслідок прострочення сплати грошового зобов`язання.
В апеляційній скарзі на додаткове рішення вказує, що відшкодування понесених відповідачем витрат на правову допомогу у розмірі 9100,00 грн не відповідає співмірності та справедливості, оскільки дана справа не відноситься до категорії справ значної складності.
Просить скасувати додаткове рішення та відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу. 
Представник відповідача подав відзив на апеляційні скарги, в якому просить їх залишити без задоволення, а судові рішення залишити без зміни.
Просить застосувати позовну давність до даного позову. 
Крім того, просить стягнути із позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 6000,00 грн .
У відзиві представник відповідача вказує на те, що позивач пред`явивши позов про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, банк відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив термін виконання основного зобов`язання до 26.06.2015. 
Вважає, що після зміни банком строку виконання кредитного договору припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, комісії та пені.
Тому, звертаючись із позовом про стягнення 3% річних від простроченої суми у розмірі 6643,86 доларів США позивач підтвердив, що кредитний договір припинив свою дію, але банк нарахував 3% річних від простроченої суми з 24.08.2018, не зважаючи на те, що кредитний договір припинив свою дію з 26.06.2015.
Згідно ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.
Відповідно до частин 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення не відповідає зазначеним вимогам.
Встановлено, що 24.05.2007 між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № КGMDG200750506. 
Згідно кредитного договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 7000 доларів США на термін до 21.05.2027, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с. 6-8). 
Встановлено, що відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 6643,86 доларів США за період з 24.02.2018 по 24.02.2021, яка складається із: 6643,86 доларів США – 3% річних від простроченої суми.
З матеріалів справи  вбачається,  що 26.06.2015 АТ КБ «ПриватБанк» вже зверталося із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 24 920,03 доларів США, яка складалась із наступного: 24 411,03 доларів США – заборгованість за кредитом; 504,76 доларів США – заборгованість по процентам; 4,2 доларів США – пеня. У задоволенні зазначеного позову відмовлено рішенням Кіровського районного суду від 22.03.2016 ( а.с.47,48-49).
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні даного позову послався на те, що позивач звернувшись до суду із позовом 26.06.2015 про стягнення заборгованості із відповідача, реалізував своє право на дострокове пред`явлення вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, чим змінив строк виконання в повному обсязі кредитного зобов`язання і у позивача припинилося право нараховувати проценти за кредитом, а тому даний позов є безпідставним. 
Колегія суддів, не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.
Попереднє звернення із позовом до суду про стягнення заборгованості свідчить про перегляд банком в односторонньому порядку умов угоди, в тому числі і по нарахуванню відсотків за кредитною ставкою.
Проте, на час звернення із позовом договір не був розірваним і строк його дії не сплив, умови договору в частині застосування вимог ст. 625 ЦК України продовжують свою дію, в межах строку позовної давності.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладено у письмовій формі у відповідності до ст. 1055 ЦК України.
Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач виконав зобов`язання за кредитним договором вчасно і добровільно.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення частини суми кредитує право позивача достроково мигати повернення всієї суми.
Згідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Щодо строку позовної давності, то банк правомірно вимагає виплат (стягнень) за ст. 625 ЦК України у межах трирічного строку, що передував зверненню з позовом і підтверджується наданим розрахунком (а.с. 4), якого не спростовує відповідач.
Порядок та підстави ухвалення додаткового рішення визначені статтею 270 ЦПК України.
Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов підлягає задоволенню, додаткове рішення про стягнення із позивача витрат на правову допомогу підлягає скасуванню.
У відповідності із ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову -на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
Тому, судовий збір за подання позову та апеляційної скарги підлягає стягненню із відповідача. 
Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні  скарги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк`на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 вересня 2022 року та на додаткове рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 вересня 2022 року - задовольнити.
Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 вересня 2022 року - скасувати та ухвалити нове рішення у справі, яким позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором № KGMDG200750506 від 24.05.2007 за період з 24.02.2018 по 24.02.2021 у розмір 6643,86 доларів США, що складає складає 185297,26 грн.
Додаткове рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 вересня 2022 року – скасувати.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570) судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі - 6948,65 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
11.09.2023 - складено постанову. 

Головуючий суддя:                                                                О.Л.Дуковський 

Судді:                                                                                               А.М. Головань
                                                                                
                                                                               Л.М. Дьомич