П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  722/724/23                                                       Головуючий суддя 1-ої інстанції - Унгурян С.В.   
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
01 серпня 2023 року                                                                                           
м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Сапальової Т.В. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Довганюк В.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 05 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції  в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, 

В С Т А Н О В И В :

у квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області та Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАР №6326425 від 25.12.2022 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП, та просив закрити провадження за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 25 грудня 2022 року рядовим поліції Мухіним С.С. 1 батальйону 4 роти управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, відносно нього було винесено постанову за порушення ч.1 ст. 122 КУпАП в АДРЕСА_1 . Разом з зим, про існування зазначеної постанови позивачу стало відомо тільки після отримання виклику заступника начальника відділу Сокирянської державної виконавчої служби 31 березня 2023 року та лише 01 квітня 2023 року він ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, зробив фотокопії постанови серія ЕАР №6326425 від 25.1 2.2022 року.
Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконною, звертає увагу суду, що постанова серії ЕАР №6326425 від 25.12.2022 року, яка винесена була відносно нього, не містить його підпису та взагалі підпису порушника.
Крім того, вказує на те, що він ніколи за своє свідоме життя не перебував ні в м.Дніпро, ні в Дніпропетровській області, а також вказував на те, що у нього ніколи не було транспортного засобу.
Вважає себе невинуватим та просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАР №6326425 від 25 грудня 2022 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 05 червня 2023 року позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову ЕАР №6326425 від 25.12.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір в розмірі 536  грн. 80 коп.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
28 липня 2023 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від ОСОБА_1 у якому він просить залишити апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Також просить розглядати справу без його участі
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. за те, що він 25.12.2022 року об 11 год. 44 хв., керуючи транспортним засобом марки «BMW530» д.н.з. НОМЕР_1 , по проспекту Пушкіна 11-А в м.Дніпро на перехресті з вулицею не виконав вимогу знаку 5.18 (поворот праворуч) та здійснив рух прямо, чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.
Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.03.2023 року, заступником начальника відділу Сокирянського відділу ДВС у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Максимчуком С.А., на підставі постанови серії №ЕАР 6326425 винесеної 25.12.2022 року Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області, відкрито виконавче провадження №71224156 про стягнення із ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 680 грн.
31 березня 2023 року позивач отримав виклик заступника начальника Сокирянського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області в якості боржника у зв`язку із виконанням постанови №ЕАР 6326425 про стягнення на користь держави штрафу.
Позивач не погодився із винесеною постановою серії ЕАР №6326425 від 25.12.2022 звернувся суду з цим позовом.
Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою та другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 7 КУпАП регламентовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з нормами п. 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Приписами ст.280 КУпАП обумовлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Таким чином, висновки про наявність чи відсутність у діях позивача, адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.
Згідно з ч.1, 2 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена відповідними частинами ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Згідно з п.2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Предметом судового дослідження у спірних правовідносинах є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.
Положеннями частини 4 ст.258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Крім того, наголошено на неприпустимості спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
Як встановлено з матеріалів справи, на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, відповідачем не надано жодних доказів, зокрема, матеріалів відеофіксації, які б свідчили про наявність у діях позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності, зокрема, ігнорування дорожнього знаку 5.18.
Водночас колегія суддів зауважує, що у матеріалах справи є наявною лише постанова про притягнення позивача до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України, в той день та час.
Однак, судом встановлено, що в постанові про накладення адміністративного стягнення взагалі відсутній підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чи запис про відмову особи здійснити підпис (в графі роз`яснення прав та графі про отримання копії постанови). Також не заповнена графа про направлення копії постанови особі, що притягається до адміністративної відповідальності, що підтверджує посилання позивача на те, що копія постанови йому не направлялась.
Позивач у позовній заяві наполягав на тому, що 25.12.2022 року він не перебував в м.Дніпро та не керував транспортним засобом.
Колегія суддів, надаючи оцінку діям відповідача, виходить з того, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними та допустимими доказами.
При цьому КУпАП встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення. Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення, чого у спірних правовідносинах не було дотримано.
Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Враховуючи те, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд вважає, що вказану справу слід вирішувати відповідно до вимог ч.5 ст.77 КАС України на підставі наявних доказів.
Відповідач будь-яких доказів на спростування тверджень позивача, що він вказаного адміністративного правопорушення не вчиняв, та підтвердження обставин викладених в оспорюваній постанові не надав. Відповідачем також не надано суду фото - та відеоматеріалів, які б підтверджували обставини, що викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення.
Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, і саме до цього зводяться висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).
Згідно зі ст. 96 КАС України зазначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи.
Однак, стороною відповідача на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не було надано суду жодного доказу, які б підтверджували факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху.
Таким чином, доказів, які б спростовували твердження позивача про те, що 25.12.2022 року, він не порушував жодних вимог Правил дорожнього руху, стороною відповідача суду не надано, хоча в даній категорії справ обов`язок доводити правомірність прийнятого рішення та наявність обставин, які стали підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, покладено саме на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем 25.12.2022 року було порушено вимоги Правил дорожнього руху, а саме що ОСОБА_1 не виконав вимогу знаку 5.18 (поворот праворуч) та здійснив рух прямо, тобто не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги слід задовольнити, визнавши оскаржувану постанову ЕАР №6326425 від 25.12.2022 року протиправною та її скасувати.
Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи вищезазначене суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАР №6326425 від 25.12.2022 року підлягає закриттю, а позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 05 червня 2023 року відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Сокирянський районний суду Чернівецької області не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає. 

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 05 червня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Постанова суду складена в повному обсязі 01 серпня 2023 року.

          
Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Ватаманюк Р.В.    Сапальова Т.В.