Справа № 761/16617/23                                                                           Суддя в суді першої інст. - Волошин В.О.
Провадження № 33/824/3266/2023                                                      Суддя-доповідач - Полосенко В.С.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
03 липня 2023  року                                                                                            м. Київ
 
         Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С., за участю:
         особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,  
         захисника - Харчука О.П.,
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва  від 26 травня 2023 року, якою
          ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-
 
В С Т А Н О В И В: 
            Відповідно до постанови судді, 28 лютого 2023р. о 23 год. 05 хв. водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 21101», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Петропавлівська (Бакинська), в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражений запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно зі ч. 1 ст. 130 КУпАП.        
         Постановою Шевченківського районного суду м. Києва  від 26 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, захисник Харчук О.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Мотивуючи свої вимоги, зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необгрунтованою та невмотивованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Так, вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, натомість відмова була спровоковано працівниками поліції, які ввели ОСОБА_1 в оману, зазначивши, що огляд він зможе пройти самостійно.
Крім того, зазначає, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки.
Вказує, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння є надуманими, та такими, що спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом. 
Також, захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до КНП "КМНКЛ "Соціотерапія" для огляду, в результаті чого отримав висновок № 001510, яким встановлено відсутність у ОСОБА_1 стану сп`яніння.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення  ОСОБА_1 вимог п.2.5. ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в  матеріалах провадження доказами, а саме:
 - протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 374179 від 28.02.2023 року, в якому зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку;
- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано викладені у протоколі обставини, а також відмову ОСОБА_1  від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.
Зазначені докази, відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність  винуватості ОСОБА_1  у порушенні ним вимог п.2.5. ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
         Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
         За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
         Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
         Матеріалами справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в медичному закладі, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського, відтак, його у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України сумнівів не викликає.
         При цьому, доводи захисника про те, що працівники поліції спонукали ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду, є голослівними.
         Всупереч доводам захисника, з протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`яки, визначені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1   адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.
          Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.
 Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу залишити без задоволення,  а постанову судді Шевченківського  районного суду м. Києва від 26 травня 2023 рокущодо ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.   
 
Суддя                                                                                                      В.С. Полосенко