КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

____________________________________
Справа  №362/3837/22
Апеляційне провадження
 № 22-ц/824/3169/2023
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
12 квітня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
                                    судді-доповідача                Рейнарт І.М. 
                                    суддів                                  Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.
                                    при секретарі                      Баллі Л.М.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Крикунова Олександра Володимировича на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2022 року (суддя Марчук О.Л.) у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа: Васильківська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,
встановив:
 
у вересні 2022 року заявникизвернулися до суду із заявою про встановлення факту, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та яка на день смерті постійно проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_1 , є їх рідною тіткою.
            Мотивуючи свої вимоги, заявники посилалися на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх рідна тітка ОСОБА_3 , після смерті якої залишилася спадщина, яка складається з трьох земельних ділянок та житлового будинку в селі Велика Вільшанка, Обухівського району, Київської області, яку вони прийняли, вчасно звернувшись із заявою про прийняття спадщини.
Заявники зазначали, що нотаріусом другої Васильківської державної нотаріальної контори Шевченко Ю.В. постановою №188/02-31 від 8 червня 2022 року їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з тим, що спадкоємцями не надано документів, які підтверджують родинний зв`язок між ними та спадкодавцем, як між тіткою та племінницями. Мотивуючи вказану постанову, нотаріус виходила з того, що відповідно у актовому записі №1111 від 11 травня 1951 року про народження ОСОБА_3 зазначена дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - село Велика Вільшанка, Васильківського району Київської області. Разом з цим, відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого 22 січня 2019 року Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, зазначена дата народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження село Велика Вільшанка Васильківського району Київської області.
Заявники стверджували, що вказані різні дати народження в документах померлої ОСОБА_3 пов`язані з тим, що до паспорту померлої були внесені відомості про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 виключно з дати видачі первісного документу про 
народження.
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2022 року у задоволенні заяви відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Крикунов О.В. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що суд першої інстанції поза межами вимог заяви встановлював факт існування двох різних ОСОБА_3 та вигадав існування неіснуючої особи, оскільки документи, які надано суду, належали одній особі.
Представник заявників зазначає, що в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, було зазначено, що померла мала два різних свідоцтва про народження і ці різні дати народження померлої були внесені по різному в різні документи. Разом з цим, суд поза межами вимог заяви встановлював дату народження померлої замість родинного зв`язку заявників з померлою та встановив факт існування двох різних ОСОБА_3 , одна з яких є тіткою заявників, а друга - ні.
Представник заявників  стверджує, що дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 є датою народження, зазначеною в первинному свідоцтві про народження від ІНФОРМАЦІЯ_3. А пізніше дату народження ІНФОРМАЦІЯ_3 стали писати в інших документах, переплутавши дату народження з датою видачі первісного свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 і плутанина виникла саме з того, що при повторній видачі свідоцтва про народження дату народження було внесено не 15 березня 1937 року, а ІНФОРМАЦІЯ_3 - дату видачі першого свідоцтва про народження.
Представник заявників вважає, що суд першої інстанції не надав оцінку іншим доказам та доводам заявників, крім двох різних свідоцтв про народження з двома різними датами народження.
У відзиві на апеляційну скаргу Васильківська міська рада просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, із дотриманням норм просувального права, є законним і обґрунтованим.
Васильківська міська рада вважає, що заявниками не надано переконливих доказів, які б встановлювали факт родинних відносин між заявниками та померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
Васильківська міська рада, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.106, 124), двічі свого представника у судове засідання не направила, тому відповідно до положень ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у його відсутність.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявниць - адвоката Крикунова О.В., який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Велика Вільшанка Васильківського району Київської області померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданому Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 22 січня 2019 року. 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 1 червня 2019 року звернулися до Другої Васильківської державної нотаріальної контори Київської області із заявами про прийняття спадщини ОСОБА_3 .
Постановою державного нотаріусу Другої Васильківської державної нотаріальної контори Шевченко Ю.В.  від 8 червня 2022 року відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємицями не 
надані документи, які підтверджують родинний зв`язок між ними та спадкодавцем. 
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявниками не надано доказів, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , 
ІНФОРМАЦІЯ_3 , є їх тіткою.
Переглядаючи справу у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах».
Суддя відмовляє в відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).
Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.
Тобто визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
Аналогічні за змістом висновки щодо встановлення факту викладені в постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц, від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 201/1935/20, від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19.
Відповідно до частини першої статті 1277 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням (частина третя статті 1277 ЦК України).
З наданих суду документів вбачається, що спадщина ОСОБА_3 складається з трьох земельних ділянок, які розташовані на території Великовільшанської сільської ради: площею 3,81га, кадастровий номер 3221480700604:003:0031, площею 0,507 га, кадастровий номер 3221480701:01:017:0003, площею 0,250 га, кадастровий номер 3221480701:01:017:002, та житлового будинку АДРЕСА_1 .
З наданої суду першої інстанції копії спадкової справи вбачається, що крім заявниць, із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_3 до нотаріальної контори інші спадкоємці не звернулися.
Згідно довідки сільського голови Великовільшанської сільської ради від 17 травня 2019 року ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 одна.
Таким чином, саме Васильківська міська рада є заінтересованою особою у даній справі.
У відзиві на апеляційну скаргу представник Васильківської міської ради зазначив, що міська рада заперечує проти права заявниць на спадкування спадщини ОСОБА_3 (с.с. 112-113)
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскільки метою встановлення факту родинних відносин заявниць та померлої ОСОБА_3 є отримання спадкового майна останньої, а заінтересована особа фактично заперечує проти наявності родинних відносин між заявницями та померлою, то має місце спір про право і даний спір повинен вирішуватись у порядку позовного провадження.
Згідно з ч.6 ст.294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Відповідно до п.4 ч.1ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Колегія суддів вважає, що в даній справі існує спір про право, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження, тому рішення суду першої інстанції  підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду.
Керуючись статтями 294, 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд
 
постановив:
 
апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Крикунова Олександра Володимировича задовольнити частково.
Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2022 року скасувати, заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа: Васильківська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач                                                      І.М. Рейнарт

Судді                                                                         Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк