УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №273/1028/22 Головуючий у 1-й інст. Васильчук О. В.  
Категорія 39 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Трояновської Г.С.
суддів: Галацевич О.М., Павицької Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу № 273/1028/22 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 26 квітня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Васильчука О.В. в смт Баранівка, 

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду із названим позовом та просило стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг Monobank у розмірі 16 751, 69 грн станом на 09.02.2022 та судові витрати.
В обгрунтування позовних вимог зазначило, що АТ «Універсал Банк» запустив проект Монобанк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Монобанк, на яких встановлюється кредитний ліміт. Банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.
29.01.2020 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету - заяву до договору про надання банківських послуг. Анкета - заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку. Окрім того, в Анкеті відповідач підтвердив, що все листування щодо цього договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали.
На підставі договору ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100 000,00 грн., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом ( 38,4 % річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом понад встановлені строки у розмірі 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом ( 76,8 % річних).
Станом на 28.01.2022 у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п.5 Розділу II Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою.
Відповідач не надає своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в результаті чого станом на 09.02.2022 заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» за договором становить 16 751, 69 грн, яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 26 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із указаним судовим рішенням, АТ «Універсал Банк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що надані до суду банком виписки за картковими рахунками позичальника підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, а тому наявність заборгованості та її розмір доведені належними доказами, які відповідач не спростував, не надав контррозрахунку та не направив відзиву на позовну заяву, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи. Вважає, що судом першої інстанції неправильно застосована практика Верховного Суду та наводить ряд правових позицій касаційного суду, які, на його думку підлягають до застосування у цьому випадку. Наголошує, що висновки суду, що відповідач отримав кредит лише в сумі 8320 грн суперечать поданій до суду виписці та наводить власний розрахунок виданих кредитних коштів та поповнення рахунку відповідачем. Крім того вказує, що відповідачу відкрито поточний рахунок, а не кредитний, що дає можливість використовувати як власні кошти, так і кредитні. Тобто будь-які зарахування на поточний рахунок, навіть якщо клієнт не користується кредитними коштами, будуть входити в загальну суму зарахувань, а будь-яке використання коштів сумарно зараховується в суму витрат. Тому вважає безпідставним висновок суду, що відповідачем було внесено кредитних коштів 16726, 76 грн, що перевищує тіло кредиту, оскільки відповідач використовував як кредитні кошти, так і власні. Наголошує, що кредитний ліміт є змінною величиною, оскільки коригується клієнтом через мобільний додаток. Крім того посилається на законність нарахування та списання процентів кредитними коштами, посилаючись на практику Верховного Суду.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України (ч.1 ст.368 ЦПК України).
Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що звертаючись з позовом до суду АТ «Універсал Банк» послався на те 29.01.2020 між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви.
У заяві зазначено, що ОСОБА_1 згоден з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення (а.с.10).
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за договором від 29.01.2020 перед АТ «Універсал Банк» станом на 09.02.2022 становить 16 751, 69 грн, яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), загальний залишок заборгованості за відсотками 0,00 грн; заборгованість за пенею та комісією 0,00 грн.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з матеріалів справи Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг ОСОБА_1 підписав 29.01.2020.
При підписанні вказаної Анкети-заяви відповідач погодився з тим, що дана заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг.
Разом з тим, вказані документи не підтверджують наявність між сторонами кредитних відносин. Анкета-заява від 29.01.2020 містить лише анкетні дані відповідачки, її контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність. Вказана Анкета не містить даних про розмір кредитних коштів. В Анкеті-заяві та будь-яких інших документах, долучених до позовної заяви, не зазначена погоджена сума/ліміт кредиту, про отримання якого сторони дійшли згоди, відсутні відомості про те, що відповідачка отримала платіжну картку, строк дії цієї картки. Матеріали справи також не містять доказів, яке рішення було прийнято Банком за заявою відповідача, яка картка їй була видана, а також доказів про розмір кредитних коштів/встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Факт ознайомлення відповідача з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту підтверджується тим, що на підставі анкети-заяви відповідач висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку Monobank шляхом застосування електронного цифрового підпису.
Проте, в матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту «картка Monobank» та Тарифів.
Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг ОСОБА_1 підписав 29.01.2020, долучені ж до матеріалів позовної заяви Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» затверджені Протоколом Правління №46 від 24.11.2021 та набули чинності 27.11.2021 (а.с.14), тобто після підписання відповідачкою Анкети-заяви.
За приписами ч. 1 ст. 1046, ч. 2 ст. 1054 ЦК України кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей. Саме в обов`язок позивача входить довести не лише факт підписання договору, а і факт передачі грошей.
Аналогічні за змістом правові висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 в справі № 6-1967цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 в справі № 464/3790/16-ц, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.10.2020 в справі № 194/1126/18. Тобто судова практика зі спірних правовідносин є сталою і незмінною.
У позові АТ «Універсал Банк» посилалося на те, що 29.01.2020 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. У вказаній анкеті-заяві зазначено, що відповідач погодився з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані йому для ознайомлення.
Проте наявні у матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг ОСОБА_1 не підписані, а тому, згідно роз`яснень, що викладені у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 по справі № 342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін.
Підписана анкета-заява до договору про надання банківських послуг, містить лише його анкетні дані та контактну інформацію, та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання ним певної банківської послуги.
Позивач зазначав, що факт ознайомлення відповідача з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту підтверджується тим, що на підставі анкети-заяви відповідачка висловила свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису.
Разом з тим, п. 5.2 розділу 5 Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» визначено, що в рамках дистанційного обслуговування Банк надає Клієнту інформацію про банківське обслуговування, шляхом її направлення на адресу клієнта, зазначену в Анкеті-заяві, або мобільний додаток клієнта.
В матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачкою у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту «картка Monobank», та Тарифів. Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту.
Разом із тим, згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 29.01.2020, наданого позивачем, заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» станом на 09.02.2022 становить 16 751, 69 грн, яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), загальний залишок заборгованості за відсотками 0,00 грн; заборгованість за пенею та комісією 0,00 грн.
Із поданих Банком виписок за рахунком НОМЕР_1 з 29.01.2020 по 22.03.2023, згідно яких наданий кредит становив 8320,00 грн та встановлено факт користування кредитними коштами. Згідно даних виписки на погашення заборгованості за кредитним договором від 29.01.2020 року було внесено грошових коштів в розмірі 16 725,76 грн., що вже перевищує тіло наданого кредиту. Згідно виписки за період з 01.06.2021 по 09.11.2021 позивач регулярно списував відсотки за користування кредитом, які не були погоджені сторонами. Враховуючи дані виписки, вбачається рух коштів за рахунком НОМЕР_1 . Таким чином суд першої інстанції обгрунтовано вказав, що розмір заборгованості за тілом кредиту не є безспірним, визначити його на підставі поданих позивачем доказів неможливо.
Посилання в апеляційній скарзі Банку, що загальна сума отриманих кредитних коштів була більша по підрахунку банку, при вирішенні цього спору не заслуговує на увагу з огляду на те, що відповідачем внесено значно більшу суму, ніж отримано, а інших доказів на спростування вказаної обставини Банком не надано.
Водночас, АТ «Універсал Банк» не надало належних та допустимих доказів видачі відповідачу банківської картки, відкриття йому рахунку, встановлення кредитного ліміту у відповідні періоди, відтак, складений позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом наявності та розміру боргу.
Крім того, зі змісту даного розрахунку не вбачається, ким і коли він складений, якою посадовою особою, не зазначено її посаду, прізвище , ім`я, по батькові.
Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано докази, які б беззаперечно свідчили про отримання відповідачем конкретного розміру кредитних коштів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту, та суми яка була сплачена відповідачем, оскільки згідно виписки/особового рахунку з 29.01.2020 року по 22.03.2023 року, розмір кредиту, наданий 29.01.2020 року, становив 8320,00 грн., а внесено на погашення заборгованості за наданим кредитом значно більшу суму коштів. А враховуючи відсутність належних доказів про погоджену суму кредиту, відсотків за користування кредитом, та дослідивши подану виписку по рахунку, яка не може бути належним доказом беззаперечної заборгованості відповідача, дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги представника АТ «Універсал Банк» не спростовують висновків суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судове рішення ухвалене із дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним і обґрунтованим, тому підстав для його скасування немає.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст. ст. 258, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення.
Рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 26 квітня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді: