Справа № 2-191/11                                Головуючий у 1 інстанції: Безпальок О.А. 
Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 22-ц/811/363/23                Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О. 
Провадження № 22-ц/811/605/23 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 серпня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Матяш С.І.
з участю: представника  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 – ОСОБА_7 
представника ТзОВ «Консалт Солюшенс» – Жилко Е.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 та  ОСОБА_6 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 17 лютого 2023 рокута апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 26 січня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

у січні 2023 року  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду із заявами про визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи (дублікати виконавчих листів) у справі №2-191/11, виданих 02 серпня 2022 року Сихівським районним судом м. Львова. 
В обгрунтування заяв покликаються на те, що постановою Верховного Суду від 14 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви ТзОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони у виконавчому провадженні. Стверджують, що оскільки ТзОВ «Консалт Солюшенс» не набуло статусу стягувача, у нього відсутнє право на отримання дублікатів виконавчих листів, тому такі видані без достатніх правових підстав, у зв`язку з чим не підлягають виконанню. З наведених підстав просять, визнати виконавчі листи №2-191/11, видані 02 серпня 2022 року Сихівським районним судом м. Львова такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 17 лютого 2023 року у задоволенні заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню – відмовлено.

Ухвалу суду оскаржили  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5  та ОСОБА_6 ,в апеляційних скаргах покликаються на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи. 
Апелянти стверджують, що відсутні підстави для заміни стягувача Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на правонаступника – Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» у виконавчих провадженнях №69704100, №69706367, №69705719, №69707129, №69706927, відкритих 22 серпня 2022 року щодо примусового виконання виконавчих листів № 2-191/11, виданих Сихівським районним судом м. Львова, оскільки обставини, що були підставою для відмови Верховним Судом у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс»  про заміну сторони у виконавчому провадженні станом на день постановлення оскаржуваної ухвали суду не змінилися. 
Зазначають, що право на звернення із заявою про видачу дублікату виконавчого листа належить обмеженому колу суб`єктів, а саме, стягувачу або державному чи приватному виконавцю. 
Звертають увагу, що на момент видачі виконавчих листів (дублікатів), тобто, станом на 02 серпня 2022 року, Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» не було стягувачем в межах справи № 2-191/11, оскільки на підставі договору про відступлення права вимоги № GL1NO19277_205/1 від 03 лютого 2021 року відступило свої права вимоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» та ніколи не було стягувачем в межах виконавчих проваджень №69704100, №69706367, №69705719, №69707129, №69706927, зважаючи на те, що такі відкриті на за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс». 
Вказують, що у виконавчих листах (дублікатах), виданих Сихівським районним судом м. Львова 02 серпня 2022 року, стягувачем зазначено саме Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», яке на момент видачі виконавчих листів (дублікатів) уже не мало прав вимоги до боржників.
Вважають, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням або з інших підстав.
Наголошують, що на момент подання заяви про видачу дублікатів виконавчих листів Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» не мало статусу стягувача, що виключало можливість отримання ним дублікатів виконавчих листів.
З наведених підстав просять ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи (дублікати) у справі № 2-191/11, видані 02 серпня 2022 року про стягнення з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 900 098,10 доларів США, що еквівалентно 7 191 693,81 грн. на користь Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» та відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшинс» у виконавчих провадженнях №69704100, №69706367, №69705719, №69707129, №69706927.

11 січня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» звернулося до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчих листах, виданих 19.07.2017 року Сихівським районним судом м. Львова у справі №2-191/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обгрунтування заяви покликається на те, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 10 лютого 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» 7191693 грн. 81 коп. заборгованості за договором кредиту та поруки, а також судові витрати, понесені позивачем при поданні позову до суду у розмірі 1820 грн. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова 21 березня 2014 року замінено сторону стягувача з Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» на Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» у виконавчих листах № 2-191/11, виданих Сихівським районним судом м. Львова 03 серпня 2012 року. Додатковим рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 29 березня 2016 року викладено абзац другий резолютивної частини рішення Сихівського районного суду м. Львова від 10 лютого 2012 року у справі № 2-191/11 у наступній редакції: «Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ПАТ «Ерсте Банк» 9000098,10 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на день постановлення рішення 7191693 грн. 81 коп. заборгованості за договором кредиту та поруки, а також судові витрати, понесені позивачем при поданні позову до суду у розмірі 1820 грн. У зв`язку з ухваленням додаткового рішення у справі 19.07.2017 року Сихівським районним судом м. Львова видано виконавчі листи у даній справі.
Стверджує, що на підставі договору про відступлення права вимоги від 03 лютого 2021 року, укладеного між ним та Публічним акціонерним товариством «Фідобанк», набуло права вимоги в тому числі і до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . З наведених підстав просить змінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» на його правонаступника – Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» у виконавчих листах, виданих 19 липня 2017 року Сихівським районним судом м. Львова у цивільній справі №2-191/11 за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення за кредитним договором №014/3530/2/17263, укладеним 09 червня 2008 року.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 26 січня 2023 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» задоволено частково.
Замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» у виконавчому листі №2-191/11 щодо ОСОБА_6 , виданому Сихівським районним судом м. Львова у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 7191693,81 грн. заборгованості та 1820 грн. судових витрат, понесених позивачем при поданні позову до суду.
У задоволенні заяви про заміну стягувача Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» у виконавчих листах №2-191/11 щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 7191693,81 грн. заборгованості та 1820 грн. судових витрат, понесених позивачем при поданні позову до суду - відмовлено.

Ухвалу суду в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі оскаржила  ОСОБА_6 ,в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду в цій частині є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи. 
Апелянт звертає увагу на те, що постановою Верховного Суду від 14 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про заміну сторони у виконавчих провадженнях, у зв`язку з чим вона звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. 
Зазначає, що на момент видачі виконавчого листа ТзОВ «Консалт Солюшенс» не мало статусу стягувача, відтак виконавчий лист видано без достатніх на те правових підстав, а заміну стягувача у виконавчому листі можна здійснювати лише за умови видачі (отримання) виконавчого листа чи його дублікату на законних підставах. 
Вважає, що розгляд питання про заміну стягувача у виконавчому листі слід здійснювати лише після розгляду питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки у випадку визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відпадуть підстави для задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчих листах, однак суд першої інстанції не врахував зазначених обставин безпідставно не зупинив провадження у справі до розгляду справи за її заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, що призвело до ухвалення незаконного, на її думку, судового рішення. З наведених підстав просить ухвалу суду в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про заміну сторони стягувача у виконавчих листахскасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 – ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційних скарг, заперечення представника ТзОВ «Консалт Солюшенс» Жилко Е.О. щодо задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвал суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 10 лютого 2012 року Сихівським районним судом м.Львова задоволено позов ПАТ «Ерсте Банк» та стягнуто з ОСОБА_2 ,  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6  на користь ВАТ «Ерсте Банк» 7 191 693,00 гривні 81 копійку заборгованості за договором кредиту та поруки, а також стягнуто судові витрати, понесені позивачем при поданні позову до суду у розмірі 1 820,00 гривень.
На виконання рішення Сихівського районного суду м. Львова №2-191/11 03 серпня 2012 року були видані виконавчі листи.
21 березня 2014 року ухвалою Сихівського районного суду м. Львова було замінено сторону стягувача з ПАТ «Ерсте Банк» на ПАТ «Фідобанк» у виконавчих листах № 2-191/11, виданих цим ж судом 03 серпня 2012 року.
29 березня 2016 року Сихівським районним судом м. Львова було ухвалено додаткове рішення та викладено абзац другий резолютивної частини рішення Сихівського районного суду м. Львова від 10 лютого 2012 року у справі № 2-191/11 у наступній редакції: «Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» 900 098,10 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на день постановлення рішення 7 191 693,81 гривень заборгованості за договором кредиту та поруки, а також судові витрати, понесені позивачем при поданні позову до суду у розмірі 1 820,00 гривень».
27.04.2017 року виконавчі листи, видані 03.08.2012 року у справі №2-191/11, стягувач ПАТ «Фідобанк» щодо боржників ОСОБА_2 ,  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5  були повернуті стягувачу, ПАТ «Фідобанк» на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».  
17 липня 2017 року ПАТ «Фідобанк» звернувся до Сихівського районного суду м. Львова із заявою про видачу виконавчих листів на виконання додаткового рішення суду від 26.03.2016 року, які були видані 19 липня 2017 року.
З повідомлень державних виконавців про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання (т.2 а.с. 161-166) вбачається, що виконавчі листи, видані 17 липня 2017 року в період 06.09.- 23.09 2019 року були повернуті стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 12 цього Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню – з наступного дня після його прийняття.
Оскільки додаткове рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26.03.2016 року, на виконання якого 19.07.2017 року судом було видано виконавчі листи, у яких зазначено строк пред`явлення таких до виконання три роки, набрало чинності 02 травня 2016 року, то строк пред`явлення виконавчих листів до виконання закінчився 02 травня 2019 року.
Матеріалами справи підтверджується, що виконавчі листи пред`явлені до виконання лише у вересні 2019 року, тобто, з пропуском строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.
А відтак, ПАТ «Фідобанк», якому безспірно було відомо про ухвалене 26.03.2016 року додаткове рішення, яке ухвалювалось саме за заявою ПАТ «Фідобанк», і яке набрало законної сили 02.05.2016 року, лише 17.07.2017 року звернулося до суду за видачею виконавчих листів, які були видані судом 19.07.2017 року, і лише у вересні 2019 року звернулося з приводу примусового виконання додаткового рішення суду, пропустивши строк пред`явлення виконавчих листів до виконання.
Тобто, протягом більше, як трьох років, не вживало жодних заходів з приводу примусового виконання додаткового рішення суду, ухваленого судом 26.03.2016 року.
Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції. (частина 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).
З матеріалів справи вбачається, що 19 жовтня 2020 року постановою Львівського апеляційного суду у справі №2-191/11 задоволено апеляційну скаргу ПАТ «Фідобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фідобанк» Білої І.В. на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 11 лютого 2020 року у справі за заявою ПАТ «Фідобанк» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання та поновлено ПАТ «Фідобанк» пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі №2-191/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6  на користь ВАТ «Ерсте Банк» 900 098,10 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на день постановлення рішення 7 191 693 гривні 81 копійка заборгованості за договором кредиту та поруки, а також судові витрати, понесені позивачем при поданні позову до суду у розмірі 1 820,00 гривень.
Незважаючи на задоволення заяви ПАТ «Фідобанк» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання та поновленння судом пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі №2-191/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6  на користь ВАТ «Ерсте Банк» 900 098,10 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на день постановлення рішення 7 191 693.81 грн. заборгованості за договором кредиту та поруки, ПАТ «Фідобанк» не пред`являв виконавчі листи до виконання, тобто, не проявляв жодного інтересу до виконання судових рішень.

19 січня 2021 року на підставі проведеного аукціону №UA-EA-2020-12-23-000001-b за лотом #GLIN019277 за кредитним портфелем визнано переможцем ТОВ «Консалт Солюшенс» ЄДРПОУ 42251700, що підтверджується протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-12-23-000001-b.
03 лютого 2021 року між ПАТ «Фідобанк», який є правонаступником ПАТ «Ерсте Банк», та ТзОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір №GL1N019277_205/1 про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М. та зареєстрованим в реєстрі за №28. За змістом даного договору банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у додатку 1 до цього договору (надалі боржників), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.
Відповідно до п.478 додатку №1 до договору №GL1N019277_205/1 про відступлення права вимоги від 03 лютого 2021 року до заявника ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_5 , ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 за кредитним договором №014/3530/2/17263 від 09 червня 2008 року та договорами поруки №014/3530/2/17263/1 від 09 червня 2008 року, №014/3530/2/17263/2 від 09 червня 2008 року, №014/3530/2/17263/3 від 09 червня 2008 року, №014/3530/2/17263/5 від 09 червня 2008 року.

12 травня 2021 року ухвалою Сихівського районного суду м. Львова задоволено заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про зміну стягувача ПАТ «Фідобанк» на ТзОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів №2-191/11, виданих Сихівським районним судом м. Львова про солідарне стягнення з ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6  на користь ПАТ «Ерсте Банк» 7191693.81 грн. боргу за кредитним договором та судових витрат та замінено сторону стягувача ПАТ «Фідобанк» на його правонаступника ТОВ «Консалт Солюшенс».
Слід зазначити, що на момент вирішення згаданої заяви чинним було додаткове рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26.03.2016 року, і на його виконання 19.07.2017 року ПАТ «Фідобанк» вже були видані виконавчі листи. 
Крім цього, слід звернути увагу, що ТзОВ «Консалт Солюшенс» звернулося із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання саме виконавчих листів у справі №2-191/11, виданих Сихівським районним судом м. Львова, а не їх дублікатів.

01 листопада 2021 року Сихівським районним судом м. Львова у задоволенні заяви ТОВ «Консалт Солюшенс» про видачу дубліката виконавчих документів у справі №2-191/11 відмовлено, однак 03 травня 2022 року постановою Львівського апеляційного суду дану ухвалу скасовано, апеляційну скаргу ТОВ «Консалт Солюшенс» задоволено, постановлено нову ухвалу, якою заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про видачу дублікатів виконавчих листів задоволено.

Як вже зазначалося вище, ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 12 травня 2021 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 05 липня 2022 року, задоволено заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» та замінено сторону стягувача ПАТ «Фідобанк» на його правонаступника - ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів №2-191/11, виданих Сихівським районним судом м. Львова про солідарне стягнення з ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6  на користь ПАТ «Ерсте Банк» 7191693.81 грн. боргу за кредитним договором та судових витрат.
Однак, постановою Верховного Суду від 14 грудня 2022 року вищезгадані ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 12 травня 2021 року і постанову Львівського апеляційного суду від 05 липня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТзОВ «Консалт Солюшенс» про зміну сторони у виконавчому провадженні відмовлено. 

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.
Як передбачено частиною 1 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Частина 2 статті 442 ЦПК України зазначає, що заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Згідно частиною 5 статті 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Як неодноразово звертав увагу Верховний Суд у своїх рішеннях матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.
Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.
Аналіз статті 442 ЦПК України дозволяє зробити висновок про те, що процесуальне правонаступництво на стадії виконання судового рішення може відбуватися або шляхом заміни сторони в межах виконавчого провадження (частина 1 статті 442 ЦПК України) або шляхом заміни стягувача у виконавчому листі (частина 5 статті 442 ЦПК України).
На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України, з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.
Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.
Відповідно до змісту частини 5 статті 442 ЦПК України, частини 6 статті 12, пункту 1 частини 1, частини 5 статті 26, частини 5 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.
Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини 5 статті 442 ЦПК України. 
Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.
Заміна будь-якого учасника справи судом має не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною 1 статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.
Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 16 лютого 2021 року у справі №911/3411/14 (провадження №12-39гс20) та від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження №14-197цс21) виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи, але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони виконавчого провадження. 
Постановою Верховного Суду від 14 грудня 2022 року ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 12 травня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 липня 2022 року про заміну сторони у виконавчих провадженнях з ПАТ «Фідобанк» на ТзОВ «Консалт Солюшенс» скасовано, оскільки необхідною умовою для можливості заміни учасника виконавчого провадження є наявність виконавчого провадження, однак суди не з`ясували питання щодо наявності відкритого виконавчого провадження.
Відповідно до положень статті 442 ЦПК України законодавець розмежував заміну сторони виконавчого провадження, а саме, частиною 1 вказаної статті передбачена заміна однієї із сторін у виконавчому провадженні (наявність відкритого виконавчого провадження), та частиною 5 заміни стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.
Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20) та від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).
Обставини, що були підставою скасування постановою від 14 грудня 2022 року Касаційного цивільного суду Верховного Суду рішень нижчестоячих судів у справі 2-191/11 станом на дату прийняття Сихівським районним судом м. Львова оскаржуваних рішень не змінилися.
Відповідно допідпункту 17.4 пункту 17 Розділу ІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
З наведеної вище норми пункту 17.4 Розділу ІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що право на звернення із заявою про видачу дублікату виконавчого листа належить обмеженому колу суб`єктів, а саме стягувачу або державному/приватному виконавцю. 
Відповідно до частини 1 статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника, виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до частини 2 статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Перелік цих підстав не є вичерпним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені в цій нормі процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Згідно із частиною першої статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.
Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. 
Стягувачем є фізична особа або юридична особа чи держава, на користь якої чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (частина перша та друга статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»).
У виконавчих листах (дублікатах), виданих Сихівським районним судом м. Львова 02.08.2022 року у справі №2-191/11 на виконання додаткового рішення суду від 29.03.2016 року, стягувачем зазначено ПАТ «Фідобанк».
Як вже зазначалося вище, постановою Верховного Суду від 14 грудня 2022 року судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій було скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТзОВ «Консалт Солюшенс» про зміну сторони у виконавчому провадженні (стягувача ПАТ «Фідобанк» на ТзОВ «Консалт Солюшенс») відмовлено.
Відтак, постановою Верховного Суду від 14 грудня 2022 року надання ТзОВ «Консалт Солюшенс» статусу сторони (стягувача) у виконавчому провадженні було визнано неправомірним і ТзОВ «Консалт Солюшенс» по даний час такого статусу не має. 
А не набувши прав сторони (стягувача) у виконавчому провадженні ТзОВ «Консалт Солюшенс» не вправі був отримувати дублікати виконавчих листів та пред`являти їх до виконання, а тому пред`явлені ним до виконання дублікати виконавчих листів від 19 липня 2017 року у справі № 2-191/11, видані Сихівським районним судом м. Львова 02 серпня 2022 року, виконанню не підлягають.
Також слід звернути увагу на те, що на момент видачі виконавчих листів (дублікатів виконавчих листів), а саме станом на 02 серпня 2022 року, ПАТ «Фідобанк» не було стягувачем у справі №2-191/11, а також ніколи не було стягувачем в межах виконавчих проваджень №69704100, №69706367, №69705719, №69707129, №69706927, оскільки такі провадження були відкриті за заявою ТзОВ «Консалт Солюшенс».
Однак згідно виконавчих листів (дублікатів), виданих 02 серпня 2022 року на користь ТзОВ «Консалт Солюшенс», стягувачем зазначено саме Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», а не Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс».
Крім цього, як підтверджується матеріалами справи, дублікати виконавчих листів, виданих ПАТ «Фідобанк» Сихівським районним судом м. Львова 19.07.2017 року на виконання додаткового рішення Сихівського районного суду м. Львова від 29.03.2016 року, були видані ТзОВ «Консалт Солюшенс» 02.08.2022 року, підставою для звернення ТзОВ «Консалт Солюшенс» до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів і задоволення такої заяви зазначено, що виконавчі листи, видані 19.07.2017 року у справі №2-191/11 були втрачені. 
В матеріалах справи містяться копії виконавчих листів, виданих 19.07.2017 року 
Сихівським районним судом м. Львова у справі №2-191/11 на виконання додаткового рішення цього ж суду від 29.03.2016 року щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Колегія суддів звертає увагу на те, що щодо боржника ОСОБА_6 , то виконавчий лист 19.07.2017 року на виконання додаткового рішення Сихівського районного суду м. Львова від 29.03.2016 року, цим судом не видавався.

Разом з тим, із заяви ТзОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони стягувача, поданої до суду 11.01.2023 року, тобто, вже після видачі 02.08.2022 року дублікатів виконавчих листів від 19.07.2017 року, вбачається, що ТзОВ «Консалт Солюшенс» просить замінити стягувача ПАТ «Фідобанк» її правонаступником ТзОВ «Консалт Солюшенс» саме у виконавчих листах, виданих 19.07.2017 року, а не у дублікатах цих листів, в тому числі і щодо боржника ОСОБА_6 , хоча щодо неї ні виконавчий лист 19.07.2017 року, ні дублікат цього виконавчого листа, судом не видавався.
Із заявою про заміну стягувача ПАТ «Фідобанк» на ТзОВ «Консалт Солюшенс» саме у дублікатах виконавчих листів, виданих 02.08.2022 року, після їх видачі, ТзОВ «Консалт Солюшенс» до суду не зверталося.
Тобто, стверджуючи про те, що виконавчі листи у справі №2-191/11, видані Сихівським районним судом м. Львова 19.07.2017 року на виконання додаткового рішення суду від 29.03.2016 року, були втрачені, ТзОВ «Консалт Солюшенс, незважаючи на те, що 02.08.2022 року вже були видані дублікати цих листів, 11.01.2023 року звертається до Сихівського районного суду м. Львова із заявою про заміну стягувача не у дублікатах виконавчих листів, виданих 02.08.2022 року, а у виконавчих листах, виданих 19.07.2017 року, що може свідчити про те, що оригінали виконавчих листів, виданих Сихівським районним судом м. Львова 19.07.2017 року, віднайшлися вже після видачі їх дублікатів, а також про видачу виконавчих документів двічі з одного і того ж питання.
Сихівський районний суд м. Львова, постановляючи 17.02.2023 року оскаржувану ухвалу, вищенаведених обставин не врахував, що призвело до безпідставної відмови у задоволенні заяв про визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи (дублікати виконавчих листів) у справі №2-191/11 від 19.07.2017 року, виданих Сихівським районним судом м. Львова 02 серпня 2022 року на підставі постанови Львівського апеляційного суду від 03 травня 2022 року (провадження №22-ц/811/3998/21).
З матеріалів справи вбачається, що 11 січня 2023 року ТзОВ «Консалт Солюшенс» звернулося до Сихівського районного суду м. Львова із заявою про заміну сторони стягувача - ПАТ «Фідобанк» (код ЄДРПОУ 14351016) правонаступником ТзОВ «Консалт Солюшенс» (код ЄДРПОУ 42251700, місцезнаходження м. Одеса, вул. Пушкінська, 36 оф.308) у виконавчих листах, виданих 19 липня 2017 року Сихівським районним судом м. Львова у цивільній справі №2-191/11 за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/3530/2/17263 від 09 червня 2008 року.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 03 травня 2022 року постановою Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу ТОВ «Консалт Солюшенс» задоволено, постановлено нову ухвалу, якою заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про видачу дубліката виконавчих листів задоволено, видано ТзОВ «Консалт Солюшнс» дублікат виконавчого листа №2-191/11, виданого 19.07.2017 року Сихівським районним судом м. Львова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Ерсте Банк» 900098.10 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на день постановлення рішення 7191693.81 грн. заборгованості за договором кредиту та поруки, а також судові витрати , понесені позивачем при поданні позову до суду у розмірі 1820.00 грн., щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Заява про видачу дублікатів виконавчих листів щодо боржників ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5  розглядалася саме за заявою ТзОВ «Консалт Солюшенс», підставою для звернення із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів ТзОВ «Консталт Солюшенс» обґрунтовувало втратою виконавчих листів, виданих 19.07.2017 року на виконання додаткового рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26.03.2016 року.
Як вбачається з прохальної частини заяви, ТзОВ «Консалт Солюшенс» просить замінити сторону стягувача ПАТ «Фідобанк» правонаступником ТзОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчих листах, виданих Сихівським районним судом 19.07.2017 року, а не у дублікатах виконавчих листів, які були видані Сихівським районним судом м. Львова 02.08.2022 року. 

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що на підставі дублікатів виконавчих листів, що були видані Сихівським районним судом м. Львова 02.08.2022 року, виконавчі провадження №69704100, №69706367, №69705719, №69707129, №69706927, в межах яких ТзОВ «Консалт Солюшенс» просить замінити стягувача з ПАТ «Фідобанк» на ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчих листах, на момент подання такої заяви були відкриті за заявами ТзОВ «Консалт Солюшенс», і такі були відкриті приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким З.В. 22 серпня 2022 року на підставі дублікатів виконавчих листів, виданих 02.08.2022 року.
Стягувачем в межах згаданих виконавчих проваджень зазначено ТзОВ «Консалт Солюшенс».
А тому суд першої інстанції правомірно з цих підстав відмовив у задоволенні заяви ТзОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони стягувача ПАТ «Фідобанк» правонаступником ТзОВ «Консалт Солюшенс» щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , і ухвала суду в цій частині не оскаржується.

З прохальної частини заяви ТзОВ «Консалт Солюшенс» вбачається, що ТзОВ «Консалт Солюшенс» просить замінити сторону стягувача ПАТ «Фідобанк» правонаступником ТзОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчих листах, виданих Сихівським районним судом 19.07.2017 року, в тому числі і щодо боржника ОСОБА_6 , однак в матеріалах справи відсутня інформація про те, що Сихівським районним судом м. Львова 19.07.2017 року видавався виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_6 . 

З постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 18.11.2022 року, у якій стягувачем зазначено ТзОВ «Консалт Солюшенс», а боржником ОСОБА_6 , повернуто виконавчий лист, виданий 03.08.2012 року, про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованості у розмірі 7191693.81 грн.

Крім цього, оскаржуваною ухвалою Сихівського районного суду м. Львова замінено ПАТ «Фідобанк» на ТзОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому листі №2-191/11 щодо ОСОБА_6 на суму 7191693.81 грн., в той час як Сихівським районним судом м. Львова 29.03.2016 року було ухвалено додаткове рішення, на виконання якого Сихівським районним судом м. Львова за заявою ПАТ «Фідобанк» 19.07.2017 року були видані виконавчі листи.

Як вбачається з додаткового рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26.03.2017 року, абзац другий резолютивної частини рішення Сихівського районного суду м.Львова від 10 лютого 2012 року викладено в іншій редакції та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованість у розмірі 900098.10 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на день постановлення рішення 7191693.81 грн. за договором кредиту та поруки, а також судові витрати, понесені позивачем при поданні позову до суду у розмірі 1820.00 грн. 

З огляду на те, що ТзОВ «Консалт Солюшенс» 11.01.2023 року звернулося до суду із заявою про заміну сторони стягувача саме у виконавчих листах, виданих 19.07.2017 року, а щодо ОСОБА_6 такий виконавчий лист не видавався, колегія суддів вважає, що ухвала Сихівського районного суду м. Львова від 26 січня 2023 року в частині заміни стягувача Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» у виконавчому листі №2-191/11 щодо ОСОБА_6 , виданому Сихівським районним судом м. Львова у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» про солідарне стягнення з  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 7191693,81грн. заборгованості та 1820 грн. судових витрат, понесених позивачем при поданні позову до суду, підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині вимог заяви нової постанови про відмову в задоволенні заяви ТзОВ «Консалт Солюшенс» щодо боржника ОСОБА_6 , в іншій частині ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 26 січня 2023 року – залишити без змін.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

апеляційні скарги  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 17 лютого 2023 року – задовольнити.
Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 17 лютого 2023 року – скасувати та ухвалити постанову.
Визнати такими, що не підлягають виконанню, дублікати виконавчих листів від 19 липня 2017 року у справі № 2-191/11, видані Сихівським районним судом м. Львова  02 серпня 2022 року на підставі постанови Львівського апеляційного суду від 03 травня 2022 року (провадження №22-ц/811/3998/21). 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_6 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 26 січня 2023 року – задовольнити.
Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 26 січня 2023 року в частині заміни стягувача Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» у виконавчому листі №2-191/11 щодо ОСОБА_6 , виданому Сихівським районним судом м. Львова у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 7191693,81 грн. заборгованості та 1820 грн. судових витрат, понесених позивачем при поданні позову до суду – скасувати та ухвалити в цій частині вимог заяви нову постанову, якою відмовити в задоволенні вимог заяви ТзОВ «Консалт Солюшенс» щодо ОСОБА_6 .
В іншій частині ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 26 січня 2023 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 08.09.2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета 

Судді: О.М. Ванівський 

Р.П. Цяцяк