ПОСТАНОВА 
Іменем України

09 серпня 2023 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 404/8080/19
провадження № 22-ц/4809/910/23 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Чельник О. І.,
секретар судового засідання Діманова Н. І.,
учасники справи:
позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідачі - Акціонерне товариство «Правекс Банк», Приватне підприємство «Дельта-Сервіс», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова (Коваленко) Олена Миколаївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті Інвест Центр», Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-Торгстрой», ОСОБА_3 ,
розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 18 травня 2023 року у складі головуючого судді Мохонько В. В.

УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.
08.07.2019 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Акціонерного товариства «Правекс Банк» (далі АТ «Правекс Банк»), Приватного підприємства «Дельта-Сервіс» (далі ПП «Дельта-Сервіс»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової (Коваленко) Олени Миколаївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Інвест Центр» (далі ТОВ «Сіті Інвест Центр»), Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Торгстрой» (далі ТОВ «АТБ-Торгстрой»), ОСОБА_3 , в якому, з урахуванням заяви про зміну підстав позову (а.с.226-233 т.1), просили визнати недійсним договір іпотеки 531-003/09 від 11.12.2009 та договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки 531-003/09 від 02.12.2010, укладений між Приватним підприємством «Дельта - Сервіс» (код 31919933) та Акціонерним товариством «Правекс Банк» (код 14360920); визнати недійсним п.3.2 договору іпотеки 531-003/09 від 11.12.2009, укладеного між Приватним підприємством «Дельта- Сервіс» (код 31919933) та Акціонерним товариством «Правекс Банк» (код 14360920), в якому міститься застереження про задоволення вимог іпотекодержателя; визнати незаконним (недійсним) та скасувати рішення про державну реєстрацію прав №29717778 від 23.05.2016 року; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 03.10.2018 року, зареєстрований в реєстрі за №76953, укладений між Акціонерним товариством «Правекс Банк» (код 14360920) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіті Інвест Центр» (Ласка-Інвест) Код 42468152; визнати недійсним договір купівлі-продажу частини групи нежитлових приміщень №1 (р/н нерухомого майна 1807345835101) від 18 квітня 2019 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіті Інвест Центр» (Код 42468152) та громадянином ОСОБА_3 (рноокпп НОМЕР_1 ), визнати недійсним договір купівлі-продажу групи нежитлових приміщень №2 (р/н нерухомого майна 18073922735101) від 18 квітня 2019 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіті Інвест Центр» (Код 42468152) та громадянином ОСОБА_3 (рноокпп НОМЕР_1 ), визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна (р/н нерухомого майна 1807345835101) від 23 квітня 2019 року, укладений між громадянином ОСОБА_3 (рноокпп НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТБ-Торгстрой» Код 32010549, визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна (р/н нерухомого майна 18073922735101) від 23 квітня 2019 року, укладений між громадянином ОСОБА_3 (рноокпп НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТБ-Торгстрой» Код 32010549, витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Інвест Центр» (Код 42468152) та Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Торгстрой» (Код 32010549) на користь власників Приватного підприємства «Дельта - Сервіс» (код 31919933) ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) та ОСОБА_4 (рнокпп3407104342) нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (р/н нерухомого майна 81286435101) загальною площею 8706,3 кв.м., що складається з: І поверх: тамбур 55,7 кв.м.; коридори 39,3 кв.м.; 4,5 кв.м.; 4,1 кв.м.; санвузли 4,8 кв.м.; 4,4 кв.м.; 3,2 кв.м.; серверна 5,4 кв,м.; підсобні 8,3 кв.м.; 3,4 кв.м.; 2,4 кв.м.; 5,2 кв.м.; холодильні камери 11,5 кв.м.; 6,6 кв.м.; 22,3 кв.м.; 20,7 кв.м., 13,1 кв.м.; 7,7 кв.м.; 14,2 кв.м.; 9,5 кв.м.; фасовочна овочів 17,3 кв.м.; підсобне 3,9 кв.м.; коридори - 28,8 кв.м.; 19,8 кв.м.; комп`ютерна 19,2 кв.м.; кімната кладовщиків 12,1 кв.м.; коридори 14.1 кв.м.; 3,4 кв.м.; кімната охорони 3,7 кв.м.; санвузол 1,1 кв.м.; загрузочна 108,5 кв.м.; коридор 59,4 кв.м.; електрощитові 7,3 кв.м.: склад 102,7 кв.м.; холодильне відділення 22,8 кв.м.; відділення м`ясних полу фабрикатів 31,8 кв.м.; мийка 4,7 кв.м.; підсобне 1,6 кв.м.; м`ясо-рибне відділення 13,1 кв.м.; упаковочні приміщення 5.5 кв.м.; 4,0 кв.м.; гаряче відділення 21,2 кв.м.; кладова сировини 6,1 кв.м.; коридор 8,6 кв.м.; овочеве відділення 8,1 кв.м.; холодильне відділення 9,1 кв.м.; кладова сировини 9,5 кв.м.; відділення провіювання муки 8,8 кв.м.; приміщення упаковки хлібних виробів 6,9 кв.м.; відділення виробництва хлібних виробів 59,3 кв.м.; торгівельна зала 3312,9 кв.м.; сходи 48,0 кв.м.; підсобні приміщення 4,1 кв.м.; 5,0 кв.м.; 1,8 кв.м.; 2,4кв.м.; 1,0 кв.м.; 1,0 кв.м.; 1,3 кв.м.; сходи 57,0 кв.м.; тамбур 55,7 кв.м.; ІІ поверх: кабінети 16,9 кв.м.; 17,7 кв.м.; 34,2 кв.м.; 34,3 кв.м.; 34,1 кв.м.; 17,5 кв.м.; 12,1 кв.м.; коридор 5,3 кв.м.; кабінети 17,6 кв.м.; 16,8 кв.м.; 14,9 кв.м.; 16,5 кв.м.; 16,0 кв.м.; приймальна 17,4 кв.м.; роздягальня 21,3 кв.м.; сходи 12,2 кв.м.; підсобні 3,3 кв.м.; 7.8 кв.м.; санвузол 3,3 кв.м.; венткамера 48,6 кв.м.; підсобне 7,7 кв.м.; коридор 32,1 кв.м.; роздягальні 27,4 кв.м.; 11,8 кв.м.; підсобні приміщення 1,6 кв.м.; 1,7 кв.м. санвузли 4,7 кв.м.; 4,8 кв.м.; підсобні приміщення 3,8 кв.м.; роздягальня 35,4 кв.м.; коридор 49,5 кв.м.; склад 87,6 кв.м.; зала 334,9 кв.м.; торгівельний зал 3221,7 кв.м.; сходи 48,0 кв.м.; підсобні приміщення 0,9 кв.м.; 0,9 кв.м.; 4,5 кв.м, 2,1 кв.м.; 2,3 кв.м.; 5,9 кв.м.; сходи 57,0 кв.м.; тамбур 6,5 кв.м.; сходи 22,8 кв.м.; ескалатор 9,9 кв.м.
Позовні вимоги мотивовано тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 19.03.1993 укладено шлюб.
Діючи в інтересах сім`ї, порадившись з дружиною, ОСОБА_5 у 2000 році вирішив одержати кредит на створення власної справи.
18 березня 2002 року ОСОБА_5 засновано ПП «Дельта Сервіс». За рахунок спільних сімейних заощаджень 03 жовтня 2002 року підприємством, створене ОСОБА_5 , придбало у власність 1/50 частину цілого комплексу нежитлових будівель по АДРЕСА_2 . Вказана 1/50 частина складалась з адміністративного корпусу №1 загальною площею 17557,9 кв.м.
В червні 2004 року засновником ПП «Дельта-Сервіс» прийнято рішення щодо реконструкції вказаного нерухомого майна (1/50 частини цілого комплексу нежитлових будівель по АДРЕСА_2 адміністративного корпусу №1 загальною площею 17557,9 кв.м.)
За рішенням засновника після реконструкції нерухоме майно буде використовуватись під розміщення виробничих приміщень та торгово-виставкового центру. Реконструкції підлягали всі чотири поверхи 1/50 частини цілого комплексу нежитлових будівель.
Реконструкція проводилась почергово, а саме:
а) Перша черга включала в себе реконструкцію першого та другого поверхів з площею 88649 кв. м під розміщення торговельно-виставкового комплексу з оптово-роздрібним магазином « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і виробничими приміщеннями. Роботи з реконструкції проводились за рахунок прибутку отриманого ОСОБА_5 .. Вартість будівельних робіт першої черги склала 590881,0 грн. Перша черга з реконструкції 1/50 частини цілого комплексу завершена в грудні 2006 року.(Акт приймальної комісії №41 від 4.07.2007).
б) Друга черга включала в себе встановлення системи противодимного захисту пожежогасіння пожежної сигналізації торговельно-виставкового комплексу з оптово- роздрібним магазином « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і виробничими приміщеннями розташованими на першому та другому поверсі 1/50 частини цілого комплексу. Роботи з реконструкції проводились за рахунок прибутку отриманого ОСОБА_5 .. Вартість будівельних робіт другої черги склала 1 140 534 грн. Друга черга з реконструкції 1/50 частини цілого комплексу завершена в грудні 2010 року.
в) Третя черга включала в себе реконструкцію третього та четвертого поверхів 1/50 частини цілого комплексу нежитлових будівель. Реконструкцію 3,4 поверхів закінчено в 2011 році і в тому ж році власником було прийнято рішення про виділення в натурі та в окрему одиницю з 1/50 частини цілого комплексу вбудоване в нежитлову будівлю ціле нежитлове приміщення площею 9475,6 кв.м розташованих на першому, другому, третьому та четвертому поверхах 1/50 частини цілого комплексу. Відповідно до висновків складених ОКП «КООБТІ» від 27.01.2011 та від 04.02.2011 свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 03.10.2002 погашено.
За результатом виділення в натурі в окрему одиницю - цілісний майновий комплекс ПП «Дельта-Сервіс» з 2011 року складається, в тому числі, із нерухомого майна площею 9475,8 кв. м на підставі свідоцтва на право власності від 05.04.2011 та нерухомого майна площею 8706,3 кв. м на підставі рішення реєстратора прав на нерухоме майно №3085991 від 12.06.2013.
В результаті проведеної реконструкції 1/50 частини цілого комплексу нежитлових будівель було створено три нових об`єкта нерухомого майна, що є частиною цілісного майнового комплексу приватного підприємства. 
На реконструкцію було витрачено 1 731 415,00 грн із власних прибутків ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та кредитних коштів.
Зазначають, що створення нових об`єктів відбулось лише в 2011 році. До 2011 року до цілісного майнового комплексу входив об`єкт нерухомого майна 1/50 частини цілого комплексу загальною площею 17557,9 кв.м не виділеного в окремі частки.
Виділені в 2011 році частки і на сьогодні неможливо використовувати як два об`єкта нерухомого майна, з огляду на спільність земельної ділянки, комунікацій, пожежної та охоронної сигналізації тощо.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер.
Позивач ОСОБА_1 спільно проживала з померлим в м. Олександрії Кіровоградської області, за межі Кіровоградської області вони не виїжджали.
Тому вважають, що ОСОБА_5 не міг бути присутнім в м. Києві та укладати спірний правочин, про що свідчить висновок експерта, який наявний в матеріалах кримінальної справи.
В обґрунтування підстав недійсності рішення реєстратора прав на нерухоме майно (Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової (Коваленко) Олени Миколаївни) №29717778 від 23.05.2016 позивачі із посиланням на ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вказують, що нотаріусом безпідставно зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна відмінний від зазначеного у іпотечному договорі, а саме за п.1.1. та п.5.1. Договору іпотеки майно з реєстраційним номером 21085084 площею 8712,2 кв. м, за поданим Банком документом останній зареєстрував право власності на нежитлове приміщення реєстраційний номер 81286435101 площею 8706,3 кв.м.; реєстратор зобов`язаний був встановити факт наявності в основному договорі обставин, які є відкладальними, зобов`язати заявника надати докази настання тих обставин за якими закон та договір обумовлюють початок виконання зобов`язань за укладеними договором.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 18 травня 2023 року відмовлено у задоволенні позову. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, щоу справі №912/2455/17 господарським судом встановлено, що Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О. М. вимоги законодавства були виконані у повному обсязі, зокрема, встановлено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та правомірно прийнято рішення про проведення державної реєстрації прав.
Суд вважав, що у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О. М., були відсутні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації заявлених прав за ПАТ КБ "Правекс-Банк".
Суд дійшов висновку про безпідставність вимог позивача до кожного з відповідачів та відсутність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі, заяви про застосування судом пропуску позивачем строку позовної давності, заявлені представниками відповідачів не підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Назаренко Ю. В. подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення, яким визнати недійсним договір іпотеки 531-003/09 від 11.12.2009 та договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки 531-003/09 від 02.12.2010, укладений між Приватним підприємством «Дельта-Сервіс» (код 31919933) та Акціонерним товариством «Правекс Банк» (код 14360920); визнати недійсним п.3.2 договору іпотеки 531-003/09 від 11.12.2009, укладеного між Приватним підприємством «Дельта-Сервіс» (код 31919933) та Акціонерним товариством «Правекс Банк» (код 14360920), в якому міститься застереження про задоволення вимог іпотекодержателя; визнати незаконним (недійсним) та скасувати рішення про державну реєстрацію прав №29717778 від 23.05.2016; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 03.10.2018, зареєстрований в реєстрі за №76953, укладений між Акціонерним товариством «Правекс Банк» (код 14360920) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіті Інвест Центр» (Ласка-Інвест) Код 42468152; визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/4 частини групи нежитлових приміщень №1 (р/н нерухомого майна 1807345835101) від 18 квітня 2019 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіті Інвест Центр» (Код 42468152) та громадянином ОСОБА_3 (рноокпп НОМЕР_1 ); визнати недійсним договір купівлі-продажу групи нежитлових приміщень №2 (р/н нерухомого майна 18073922735101) від 18 квітня 2019 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіті Інвест Центр» (Код 42468152) та громадянином ОСОБА_3 (рноокпп НОМЕР_1 ); визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна (р/н нерухомого майна 1807345835101) від 23 квітня 2019 року, укладений між громадянином ОСОБА_3 (рноокпп НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТБ-Торгстрой» Код 32010549; визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна (р/н нерухомого майна 18073922735101) від 23 квітня 2019 року, укладений між громадянином ОСОБА_3 (рноокпп НОМЕР_1 ) та ТОВ «АТБ-Торгстрой» Код 32010549; витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Інвест Центр» (Код 42468152) та Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Торгстрой» (Код 32010549) на користь власників Приватного підприємства «Дельта-Сервіс» (код 31919933) ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (рнокпп3407104342) нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (р/н нерухомого майна 81286435101) загальною площею 8706,3 кв.м, що складається з: Іповерх: тамбур 55,7 кв.м; коридори 39,3 кв.м; 4,5 кв.м; 4,1 кв.м; санзузли 4,8 кв.м; 4,4 кв.м; 3,2 кв.м; серверна 5,4 кв,м; підсобні 8,3 кв.м; 3,4 кв.м; 2,4 кв.м; 5,2 кв.м; холодильні камери 11,5 кв.м; 6,6 кв.м; 22,3 кв.м; 20,7 кв.м, 13,1 кв.м; 7,7 кв.м; 14,2 кв.м; 9,5 кб.м; фасовочна овочів 17,3 кв.м; підсобне 3,9 кв.м; коридори -28,8 кв.м; 19,8кв.м; комп`ютерна 19,2 кв.м; кімната кладовщиків 12,1 кв.м; коридори 14.1 кв.м; 3,4 кв.м; кімната охорони 3,7 кв.м; санвузол 1,1 кв.м; загрузочна 108,5 кв.м; коридор 59,4 кв.м; електрощитові 7,3 кв.м: склад 102,7 кв.м; холодильне відділення 22,8 кв.м; відділення м`ясних полу фабрикатів 31,8 кв.м; мийка 4,7 кв.м; підсобне 1,6 кв.м; м`ясо-рибне відділення 13,1 кв.м; упаковочні приміщення 5.5 кв.м; 4,0 кв.м; горяче відділення 21,2 кв.м; кладова сировини 6,1 кв.м; коридор 8,6 кв.м; овочеве відділення 8,1 кв.м; холодильне відділення 9,1 кв.м; кладова сировини 9,5 кв.м; відділення провіювання муки 8,8 кв.м; приміщення упаковки хлібних виробів 6,9 кв.м; відділення виробництва хлібних виробів 59,3 кв.м; торгівельна зала 3312,9 кв.м; сходи 48,0 кв.м; підсобні приміщення 4,1 кв.м; 5,0 кв.м; 1,8 кв.м; 2,4кв.м; 1,0 кв.м; 1,0 кв.м; 1,3 кв.м; сходи 57,0 кв.м; тамбур 55,7 кв.м; ІІповерх: кабінети 16,9 кв.м; 17,7 кв.м; 34,2 кв.м; 34,3 кв.м; 34,1 кв.м; 17,5 кв.м; 12,1 кв.м; коридор 5,3 кв.м; кабінети 17,6 кв.м; 16,8 кв.м; 14,9 кв.м, 16,5 кв.м; 16,0 кв.м; приймальна 17,4 кв.м; роздягальня 21,3 кв.м; сходи 12,2 кв.м; підсобні 3,3 кв.м; 7.8 кв.м; санвузол 3,3 кв.м; венткамера 48,6 кв.м; підсобне 7,7 кв.м; коридор 32,1 кв.м; роздягальні 27,4 кв.м; 11,8 кв.м; підсобні приміщення 1,6 кв.м; 1,7 кв.м санвузли 4,7 кв.м; 4,8 кв.м; підсобні приміщення 3,8 кв.м; роздягальня 35,4 кв.м; коридор 49,5 кв.м; склад 87,6 кв.м; зала 334,9 кв.м; торгівельний зал 3221,7 кв.м; сходи 48,0 кв.м; підсобні приміщення 0,9 кв.м; 0,9 кв.м; 4,5 кв.м, 2,1 кв.м; 2,3 кв.м; 5,9 кв.м; сходи 57,0 кв.м; тамбур 6,5 кв.м; сходи 22,8 кв.м; ескалатор 9,9 кв.м.
Зазначає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.
Вказує, що ОСОБА_1 вважає себе співвласником спірного нерухомого майна з моменту його придбання в 2002 році. 
Договір іпотеки нерухомого майна є по суті неукладеним, оскільки власниками нерухомого майна були фізичні особи (подружжя) ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , а не ПГІ «Дельта сервіс», яким укладено і підписано договір іпотеки; Приватне підприємство «Дельта сервіс» вчинило правочин без відповідних повноважень від власників цього майна.
Діючи в інтересах сім`ї, та порадившись із дружиною, ОСОБА_5 в 2000 році вирішив одержати в кредит певну суму грошових коштів та створити власну справу. На вимогу майбутнього кредитора подружжю необхідно було створити юридичну особу для отримання кредитних коштів. 18 березня 2002 року громадянином ОСОБА_5 було створено юридичну особу - Приватне підприємство «Дельта Сервіс» (код 31919933). Згідно п.1.1 Статуту ПП «Дельта - Сервіс» (далі Статут) приватне підприємство засноване у відповідності до чинного законодавства, засновником підприємства та власником майна виступає громадянин України - ОСОБА_5 . Пунктом 5.2 Статуту визначено, що майно підприємства належить його засновнику за правом приватної трудової власності. Прибутки, які залишаються у підприємства після виплати податків та внесення інших обов`язкових платежів, поступають в повне розпорядження власника (п.5.3 Статуту). Підприємство спрямовує одержаний прибуток на утворення: статутного фонду, резервного фонду, фонду заробітної плати, фонду соціального розвитку, а також інші фонди, які встановлює власник (п.5.5 Статуту). 18 березня 2003 року Реєстраційною Палатою виконавчого комітету Кіровоградської міської Ради зареєстровано Зміни до Статуту ПП «Дельта-Сервіс» і Статут доповнено п.5.6 згідно якого для фінансування діяльності підприємства засновник створює статутний фонд, розмір якого становить 50 000 грн. 26 червня 2002 року подружжя отримало позику у сумі 150 000,0 грн. (сто п`ятдесят тисяч) евро зі строком повернення до 31 липня 2018 року (Контракт №1 «Безвідсоткової позики в іноземній валюті» від 26 червня 2002 року). Кредитні кошти було зараховано на розрахунковий рахунок створеного приватного підприємства (надані до справи касові ордери). За рахунок отриманої позики та сімейних заощаджень 03 жовтня 2002 року, створеним ОСОБА_5 підприємством, було придбано у власність 1/50 частину цілого комплексу нежитлових будівель по АДРЕСА_3 . Вказана 1/50 частина складалась з адміністративного корпусу №1 загальною площею 17557,9 кв.м (свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 03.10.2002 року).
За статутом підприємства - придбане нерухоме майно є власністю його засновника ОСОБА_5 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер. 
27 січня 2017 року на ім`я ОСОБА_1 видане свідоцтво на право власності на одну другу частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу.
Дізнавшись про смерть ОСОБА_5 , кредитор за договором позики (Лист-вимога від 27.03.2017) звернувя до ОСОБА_1 з вимогою про погашення боргу. 
Позика, одержана сімє`ю в 2002 році на покупку та ремонт майнового комплексу, була погашена ОСОБА_1 повністю у 2018 році.
Власник має право використовувати належне йому майно для підприємницької діяльності. Результати господарського використання майна (виготовлена продукція, одержані доходи) належать власникові цього майна, якщо інше не встановлено законом або договором. Власник засобів виробництва та іншого майна має право створити у встановленому законом порядку підприємство, організацію, що є юридичною особою. Юридична особа здійснює право володіння, користування і розпорядження закріпленим за нею майном власника відповідно до свого статуту (положення) (ст.4 Закону «Про власність»).
За ч. 1 ст.2 Закону України «Про підприємства в Україні» - в Україні можуть діяти підприємства таких видів: приватне підприємство, засноване на власності фізичної особи.
За п.5.2.,5.3., Статуту ПП «Дельта Сервіс» - «Майно Підприємства належить його засновнику за правом приватної трудової власності. Прибутки, які залишаються у Підприємства після виплати податків та внесення інших обов`язкових платежів, поступають в повне розпорядження власника.» 
Позивач звертає увагу суду на те, що Статут хоча і не є правочином, однак він є актом, на підставі якого у осіб виникають певні права та обов`язки (постанова Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №922/172/16.)
За змістом п.8.40 Постанови ВП ВС у справі № 916/2813/18 від 29 червня 2021 року - нерухоме майно стає власністю підприємства лише з моменту внесення цього нерухомого майна як вкладу до статутного капіталу.
Зазначає, що враховуючи факт, що нерухоме майно не вносилось до складу статутного капіталу, то воно належало на праві власності громадянину ОСОБА_5 Приватне підприємство «Дельта сервіс» використовувало зазначене нерухоме майно на праві оперативного управління і не могло передавати це майно в іпотеку.
Банк надав до суду докази, які вказують що в розпорядженні банку були копії Статуту підприємства «Дельта сервіс» та копія паспорта громадянина ОСОБА_5 . За наявності у банка юридичної служби під час підписання договору іпотеки банк обізнаний, що нерухоме майно не перебувало у власності ПП «Дельта сервіс», не вносилось до статутного капіталу ПП «Дельта сервіс». Також банк знав про те, що ОСОБА_5 був одружений і нерухоме майно є спільною сумісною власністю. Вказані оставини свідчать про недобросовісність банку при укладенні договору іпотеки.
Юридична особа ПП «Дельта Сервіс» розпорядилось нерухомим майном, яке не є власністю підприємства, а належить на праві власності іншим особам. В свою чергу банку достеменно було відомо про те, що предмет договору іпотеки не належить ПП «Дельта Сервіс», однак за невідомих причин банк влаштовував такий договір, підписаний неуповноваженою особою (не власником).
До апеляційної скарги додано заяву про передачу справи до Господарського суду Кіровоградської області, у разі закриття провадження у справі. Заявник посилається на Постанову ВС від 15 березня 2023 року у справі №757/6123/19-ц, та п. 1 ч. 1 ст. 255, ст. 377 ЦПК України.
Заява мотивована тим, що у цій справі спір виник щодо правочину укладеного на забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи, а тому справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства за правилами ГПК України (Постанова ВС від 19 квітня 2023 року у справі №522/20895/20). 

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
Представник ТОВ «Сіті Інвест Центр» адвокат Ремез К. І. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому ставить питання про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін. Просить застосувати позовну давність до позовної вимоги про визнання недійсним договору іпотеки від 11.12.2009 та додаткової угоди до нього від 02.12.2010.
Вважає рішення суду законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги безпідставними.

Представник АТ «Правекс Банк» адвокат Мазур В. О. також подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
Вважає рішення суду законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги безпідставними.

Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу не подано.

Представник позивача адвокат Назаренко Ю. В. подав письмові пояснення по справі, де зазначив, що підтримує вимоги апеляційної скарги про скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення суду про задоволення позовних вимог, просить розглянути справу без участі його та позивача (а.с.132 т.6).
Відповідачі ПП «Дельта-Сервіс», приватний нотаріус Сазонова (Коваленко) О.М., ТОВ «АТБ-Торгстрой», та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України. 
Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.
Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Заслухавши пояснення представників відповідачів ТОВ «Сіті Інвест Центр» - адвоката  Ремез К. І. та АТ «Правекс Банк» - адвоката Мазур В.О., які заперечували проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню.
Фактичні обставини
Суд встановив, що 11.12.2009 року між ПАТ КБ "Правекс-Банк" та дочірнім підприємством "Продстор" (далі - Позичальник 1, до зміни найменування Дочірнє підприємство "Регіон-Маркет") було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 531-002/09 (далі-Кредитний договір № 1), за мовами якого Кредитор надав Позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії на загальну суму 10 000 000,00 грн. у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язався своєчасно повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, а також виконати інші зобов`язання за цим договором.
11.12.2009 року між ПАТ КБ "Правекс-Банк" та дочірнім підприємством "Степсон-Трейд" (далі - Позичальник 2, до зміни найменування Дочірнє підприємство "Гарантія-Маркет") було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 531-003/09 (далі-Кредитний договір № 2), за мовами якого Кредитор надав Позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії на загальну суму 8 000 000,00 грн. у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язався своєчасно повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, а також виконати інші зобов`язання за цим договором.
11.12.2009 року між ПАТ КБ "Правекс-Банк" та дочірнім підприємством "Маркет-Плазо" (далі - Позичальник 3) було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 531-004/09 (далі-Кредитний договір № 3), за мовами якого Кредитор надав Позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії на загальну суму 10 000 000,00 грн. у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов"язався своєчасно повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, а також виконати інші зобов`язання за цим договором. 
За умовами цих трьох договорів кредитна лінія відкривалася з 11.12.2009 до 11.12.2011.
Для забезпечення виконання в повному обсязі зобов`язань ДП "Регіон-Маркет", ДП "Гарантія-Маркет", ДП "Маркет-Плазо" за вищевказаними кредитними договорами було укладено  договір іпотеки №531-003/09  між  майновим поручителем ПП "Дельта-Сервіс" (іпотекодавець) та  ПАТ КБ "Правекс - Банк" (іпотекодержатель), посвідчений 11.12.2009 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 4422, згідно якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 8712,2 кв.м, що складається з: I поверх – тамбура 55,7 кв. м; коридорів 39,3 кв. м, 4,5 кв. м, 4,1 кв. м; санвузлів 4,8 кв. м, 4,4кв. м, 3,2 кв. м; серверної 5,4 кв. м; підсобних 8,3 кв. м, 3,4 кв. м, 2,4 кв. м, 5,2 кв. м; холодильних камер 11,5 кв. м, 6,6 кв. м, 22,3 кв. м, 20,7 кв. м, 13,1 кв. м, 7,7 кв. м, 14,2 кв. м, 9,5 кв. м; фасовочної овочів 17,3 кв. м; підсобного 3,9 кв. м; коридорів 28,8 кв. м, 19,8 кв. м; комп`ютерної 19,2 кв. м; кімнати кладовщиків 12,1 кв. м; коридорів 14,1 кв. м, 3,4 кв. м; кімнати охорони 3,7 кв. м; санвузла 1,1 кв. м; загрузочної 108,5 кв. м; коридора 59,4 кв. м; електрощитової 7,3 кв. м; складу 102,7 кв. м; холодильного відділення 22,8 кв. м; відділення м`ясних полуфабрикатів 31,8 кв. м; мийки 4,7 кв. м; підсобного 1,6 кв. м; м`ясо-рибного відділення 13,1 кв. м; упаковочних приміщень 5,5 кв. м, 4,0 кв. м; гарячого відділення 21,2 кв. м; кладової сировини 6,1 кв. м; коридора 8,6 кв. м; овочевого відділення 8,1 кв. м; холодильного відділення 9,1 кв. м; кладової сировини 9,5 кв. м; відділення провіювання муки 8,8 кв. м; приміщення упаковки хлібних виробів 6,9 кв. м; відділення виробництва хлібних виробів 59,3 кв. м; торгівельної зали 3312,9 кв. м; сходів 48,0 кв. м; підсобних приміщень 4,1 кв. м, 5,0 кв. м, 1,8 кв. м, 2,4 кв. м, 1,0 кв. м, 1,0 кв. м, 1,3 кв. м; сходів 57,0 кв. м; тамбура 55,7 кв. м; II поверх – кабінетів 16,9 кв. м, 17,7 кв. м, 34,2 кв. м, 34,3 кв. м, 34,1 кв. м, 17,5 кв. м, 12,1 кв. м; коридора 5,3 кв. м; кабінетів 17,6 кв. м, 16,8 кв. м, 14,9 кв. м, 16,5 кв. м, 16,0 кв. м; приймальної 17,4 кв. м; роздягальні 21,3 кв. м; сходів 12,2 кв. м; підсобних 3,3 кв. м, 7,8 кв. м; санвузла 3,3 кв. м; венткамери 48,6 кв. м; підсобного 7,7 кв. м; коридора 32,1 кв. м; роздягалень 27,4 кв. м, 11,8 кв. м; підсобних приміщень 1,6 кв. м, 1,7 кв. м; санвузлів 4,7 кв. м, 4,8 кв. м; підсобного приміщення 3,8 кв. м; роздягальні 35,4 кв. м; коридора 49,5 кв. м; складу 87,6 кв. м; зали 334,9 кв. м; торгівельної зали 3221,7 кв. м; сходів 48,0 кв. м; підсобних приміщень 0,9 кв. м, 0,9 кв. м, 4,5 кв. м, 2,1 кв. м, 2,3 кв. м, 5,9 кв. м; сходів 57,0 кв. м; тамбура 6,5 кв. м; сходів 22,8 кв. м; ескалатора 9,9 кв. м.
У пункті 3.1 договору іпотеки визначені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, а в пункті 3.1.3 – способи звернення стягнення на предмет іпотеки (звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, визначеному у застереженні про задоволення вимог іпотекодержателя (пункт 3.2) шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем або передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду). Водночас у пункті 3.2 договору сторонами передбачено застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.
За змістом пунктів 3.2.2.1, 3.2.2.2 договору іпотеки право власності на предмет іпотеки переходить до іпотекодержателя на наступний день після закінчення тридцятиденного строку відповіді на вимогу іпотекодержателя про усунення порушень або виконання порушеного основного зобов`язання позичальником № 1 та/або позичальником № 2 та/або позичальником № 3 або умов цього договору, яка (вимога) направляється іпотекодавцю та/або вказаним позичальникам.
У пункті 5.3 договору сторони домовилися, що він діє до повного розрахунку позичальників з іпотекодержателем за основними зобов`язаннями № 1, № 2, № 3..
У зв`язку із укладенням вищевказаного договору іпотеки, 11 грудня 2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. накладено заборону відчуження на предмет іпотеки. 
02.12.2010 укладено договір про внесення змін та доповнень до вказаного договору іпотеки і зареєстровано в реєстрі за №5972.
Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).
Справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи – підприємці (пункт 1 частини першої статті 20 ГПК України).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 415/2542/15-ц (провадження № 14-40цс18) зазначено, що: «з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/1733/18 (провадження № 12-170гс18) зазначено, що: «законодавець відніс до юрисдикції господарських судів такі справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем та 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. 
З дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до юрисдикції господарських судів належать спори щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 910/9362/19 (провадження № 12-180гс19) зазначено, що: «до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/1733/18 (провадження № 12-170гс18), від 19 березня 2019 року у справі № 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18). 
Велика Палата Верховного Суду додатково звертає увагу на те, що положення пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України пов`язують належність до господарської юрисдикції справ у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не з об`єднанням позовних вимог до боржника у забезпечувальному зобов`язанні з вимогами до боржника за основним зобов`язанням, а з тим, що сторонами основного зобов`язання мають бути юридичні особи та (або) фізичні особи – підприємці».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 травня 2023 року у справі № 757/54224/19-ц (провадження № 61-6297св22) зазначено, що: «У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/1733/18 (провадження № 12-170гс18) зроблено висновок, що до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи».
Судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги (частина перша та друга статті 414 ЦПК України).
Однією з підстав закриття провадження у справі є те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).
Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі (пункт 5 частини першої статті 409 ЦПК України).
Предметом цього спору є визнання недійсним договору іпотеки №531-003/09 від 11.12.2009 та договору про внесення змін та доповнень до договору іпотеки №531-003/09 від 02.12.2010 укладеного між ПП «Дельта - Сервіс» та АТ «Правекс Банк», визнання недійсними договору купівлі-продажу від 03.10.2018 зареєстрованого в реєстрі за №76953 укладеного між АТ «Правекс Банк» та ТОВ «Сіті Інвест Центр» (Ласка-Інвест), договору купівлі-продажу частини групи нежитлових приміщень №1 від 18 квітня 2019 року укладеного між ТОВ «Сіті Інвест Центр» та ОСОБА_3 , договору купівлі-продажу групи нежитлових приміщень №2 від 18 квітня 2019 року укладеного між ТОВ «Сіті Інвест Центр» та ОСОБА_3 , договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23 квітня 2019 року укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «АТБ-Торгстрой», договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23 квітня 2019 року укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «АТБ-Торгстрой», витребування з незаконного володіння ТОВ «Сіті Інвест Центр» та ТОВ «АТБ-Торгстрой» на користь власників ПП «Дельта - Сервіс» ОСОБА_1 та ОСОБА_4 нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (р/н нерухомого майна 81286435101) загальною площею 8706,3 кв.м.
11.12.2009 між ПАТ КБ "Правекс-Банк" та ДП "Продстор" (Позичальник 1, до зміни найменування ДП "Регіон-Маркет") укладено Договір про відкриття кредитної лінії №531-002/09 (далі-Кредитний договір №1), за умовами якого Кредитор надав Позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії на загальну суму 10 000 000,00 грн. у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язався своєчасно повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, а також виконати інші зобов`язання за цим договором.
11.12.2009 між ПАТ КБ "Правекс-Банк" та ДП "Степсон-Трейд" (далі - Позичальник 2, до зміни найменування ДП "Гарантія-Маркет") було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 531-003/09 (далі-Кредитний договір № 2), за мовами якого Кредитор надав Позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії на загальну суму 8 000 000,00 грн. у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язався своєчасно повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, а також виконати інші зобов`язання за цим договором.
11.12.2009 між ПАТ КБ "Правекс-Банк" та ДП "Маркет-Плазо" (далі - Позичальник 3) було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №531-004/09 (далі-Кредитний договір № 3), за умовами якого Кредитор надав Позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії на загальну суму 10 000 000,00 грн. у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язався своєчасно повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, а також виконати інші зобов`язання за цим договором.
Для забезпечення виконання в повному обсязі зобов`язань ДП "Регіон-Маркет", ДП "Гарантія-Маркет", ДП "Маркет-Плазо" за вищевказаними кредитними договорами було укладено  договір іпотеки №531-003/09  між  майновим поручителем власником спірного нерухомого майна ПП "Дельта-Сервіс" (іпотекодавець) та  ПАТ КБ "Правекс - Банк" (іпотекодержатель), посвідчений 11.12.2009 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 4422, згідно якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 8712,2 кв.м. 
Встановлено, що договір іпотеки, предметом якого є спірне нерухоме майно за оспорюваними договорами, укладено на забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитними договорами, сторонами якого є юридичні особи.
Позовні вимоги про визнання недійсними договору купівлі-продажу від 03.10.2018 зареєстрованого в реєстрі за №76953 укладеного між АТ «Правекс Банк» та ТОВ «Сіті Інвест Центр» (Ласка-Інвест), договору купівлі-продажу частини групи нежитлових приміщень №1 від 18 квітня 2019 року укладеного між ТОВ «Сіті Інвест Центр» та ОСОБА_3 , договору купівлі-продажу групи нежитлових приміщень №2 від 18 квітня 2019 року укладеного між ТОВ «Сіті Інвест Центр» та ОСОБА_3 , договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23 квітня 2019 року укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «АТБ-Торгстрой», договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23 квітня 2019 року укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «АТБ-Торгстрой», витребування з незаконного володіння ТОВ «Сіті Інвест Центр» та ТОВ «АТБ-Торгстрой» на користь власників ПП «Дельта - Сервіс» ОСОБА_1 та ОСОБА_4 нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (р/н нерухомого майна 81286435101) загальною площею 8706,3 кв.м, є похідними від вимог щодо визнання недійсним договору іпотеки.
Позивачі звернулися до суду з позовом у липні 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
Даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного, а має розглядатися в порядку господарського судочинства.
Указане залишилося поза увагою суду першої інстанції, який, не дослідивши питання юрисдикційності спору, помилково розглянув справу в порядку цивільного судочинства, чим порушив норму процесуального права.
Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
З урахуванням вимог вказаної норми ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки порушені норми процесуального права щодо юрисдикційності спору.
Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19?22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 4 ст. 377 ЦПК України у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Враховуючи викладене, відповідно до ст. 377 ЦПК України, рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 18 травня 2023 рокупідлягає скасуванню, а провадження у цивільній справі – закриттю, з передачею справи №404/8080/19 до Господарського суду Кіровоградської області, до юрисдикції якого віднесено розгляд цієї справи.
Керуючись ст. 255, 256, 367, 368, 374, 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 18 травня 2023 року скасувати.
Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Правекс Банк», Приватного підприємства «Дельта-Сервіс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової (Коваленко) Олени Миколаївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Інвест Центр», Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Торгстрой»,  ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними, визнання незаконним рішення про державну реєстрацію прав та витребування майна - закрити.
Передати справу № 404/8080/19 до Господарського суду Кіровоградської області, до юрисдикції якого віднесено розгляд цієї справи.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                 С. М. Єгорова

Судді                                                                        О. Л. Карпенко

                                                                               О. І. Чельник