П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/12977/22 
Головуючий у 1-й інстанції:   Михайлов О.О.  
Суддя-доповідач:  Сапальова Т.В. 
 10 серпня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Капустинського М.М.  Ватаманюка Р.В. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Служби безпеки України, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України щодо відмови у проведенні індексації грошового забезпечення з 09.10.2008 по 28.02.2018 з застосуванням базового місяця - січня 2008 року; зобов`язати Службу безпеки України нарахувати та виплатити, індексацію грошового забезпечення з 09.10.2008 по 28.02.2018 з урахуванням базового  місяця, що відповідає місяцю зміни тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, а саме січня 2008 року.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.01.2023 року визнано підстави для поновлення строку звернення до суду неповажними, інших підстав для поновлення строку не встановлено, тому позовна заява підлягає поверненню.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.
Від відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
На підставі приписів ст. 312 КАС України апеляційну скаргу розглянуто в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
З матеріалів справи встановлено, що позивач проходив військову службу за контрактом в Службі безпеки України. Наказом першого заступника Голови СБУ від 21.12.2019 року №1788-ОС позивача звільнено з військової служби та виключено з списків особового складу 3 січня 2020 року. Важаючи бездіяльність відповідача щодо невиплати індексації грошового забезпечення з 2007 року по лютий 2018 року протиправною, позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду. На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.02.2021 року №60/7019/20 відповідач виплатив індексацію грошового забезпечення. Не погоджуючись з нарахуваними сумами позивач 27.10.2022 року звернувся з вимогою про перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення до відповідача  (а.с. 6).
05.12.2022 року №72/-222/103 відповідач повідомив, що правових підстав для проведення перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення не має.  
Важаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду. 
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.12.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду. 
На адресу суду 22.12.2022 року від позивача надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду. В обґрунтування заяви вказав, що у даній справі спірними є питання виплати при звільненні належних сум грошового забезпечення. До таких правовідносин в рамках статті 233 КЗпП України (в редакції, яка набула чинності з 19 липня 2022 року) має бути застосований тримісячний строк звернення до суду. При цьому обчислюється такий строк з моменту одержання письмового повідомлення про розмір нарахованих сум. Таким чином, відлік тримісячного строку на звернення до суду із заявленими позовними вимогами розпочався з  05.12.2022 р. - дати отримання позивачем письмового повідомлення .
Разом з тим, суд першої інстанції визнав обгрунтування підстав для поновлення строку звернення до суду позивачем неповажними. Своїми ухвалами від 27.12.2022 року; 04.01.2023 року заяви позивача про поновлення строків залишено без руху.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.01.2023 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі частини 2 статті 123 КАС України, у зв`язку із тим, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду та не вказано підстав, які є поважними для поновлення такого строку. Наведені позивачем обставини суд не визнав підставою для поновлення строку звернення до суду, оскільки не є такими, що не залежали від волевиявлення позивача та не можуть вважатися поважними, адже вони непідтверджені належними доказами, а тому суд першої інстанції вважав, що позовну заяву позивача необхідно повернути.
Розглянувши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування суддею суду першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Частинами 1, 2 ст.123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Згідно з ч.1 ст.122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.
У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.
Згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України (у редакцій станом на час звільнення позивача та виплати йому сум індексації на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.02.2021 у справі №560/7019/20) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь яким строком.
19.07.2022 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" від 01.07.2022 №2352-IX, яким частину другу статті 233 КЗпП України викладено у наступній редакції: "Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)."
Оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин право позивача на звернення до суду з позовом про стягнення належних йому сум індексації не обмежувалось будь-яким строком, станом на час подання позовної заяви строк звернення до суду з таким позовом складав три місяці з дня одержання позивачем письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, а обов`язок надати працівнику таке письмове повідомлення покладено на роботодавця, колегія суддів вважає, що у даному випадку строк звернення до суду становить три місяці та починає свій відлік з дати отримання відповідного письмового повідомлення.
Встановлено, що письмове повідомлення про нараховані та виплачені позивачу суми грошового забезпечення оформлено листом   в розумінні ч.1 ст.116 КЗпП України (в редакції на час звернення з позовом) від 05.12.2022 №72/222/105 (а.с. 17).
Таким чином, відлік тримісячного строку на звернення до суду із заявленими позовними вимогами слід вважати з дати отримання позивачем вказаного вище інформаційного листа від 05.12.2022 № №72/222/105.
Згідно з матеріалами справиіз вказаним позовом позивач звернувся до суду 12.22.2022, тобто у межах тримісячного строку, передбаченого частиною другою статті 233 КЗпП України, що свідчить про помилковість висновку суду першої інстанції про пропуск строку звернення до суду.
Крім того, відповідно до пункту першого глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу ( в тому числі в редакціх з 01.07.22р), продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року № 383 «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 та постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236» дію карантину через COVID-19 продовжено до 30 червня 2023 року.
Згідно із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасуванняухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, інаправленнясправидля продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповнез`ясування судом обставин,що мають значення для справи; недоведеність обставин,що мають значення для справи, якісуд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Зважаючи на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, так як постановлена з порушення норм процесуального права, що призвело до необґрунтованого повернення позовної заяви, ухвалу суду першої інстанції належить скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії скасувати.
Справу направити до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

          
Головуючий	 		Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Капустинський М.М.    Ватаманюк Р.В.