ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

        14 вересня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/3862/23	

Головуючий суддя І інстанції – Кальник В.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Іванова С.М. (доповідач),
                               суддів:  Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 року в адміністративній справі №160/3862/23 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області   про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 27.01.2023 року №047350005191 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити з 20.01.2023 р., ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно з пунктом “б” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 р., №1788-ХІІ, в редакції до внесення змін Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення” від 02.03.2015 р., №213-VІІІ, враховуючи висновки Конституційного Суду України, викладені у прийнятому рішенні від 23.01.2020 р., №1-р/2020, з урахуванням при призначенні пенсії страхового стажу позивача на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці 18 років 05 місяців 19 днів.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 27.01.2023 року №047350005191 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 20 січня 2023 року, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні.
В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що у позивача на момент звернення до пенсійного органу відсутнє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 і таке право позивач набуде лише при досягненні 55-річного віку, як то передбачено п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV. Зауважено про недостатність у позивача пільгового стажу для призначення пенсії.
ОСОБА_1 було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, остання просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .
20.01.2023 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, яка передана на розгляд Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2. Порядку №22-1.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від №047350005191 від 27.01.2023р. позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. 
В рішенні, зокрема, зазначено: вік заявника становить 50 років 06 місяців 07 днів. Відповідно до статті 114 Закону України № 1058 пенсія призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають зазначеного вище стажу робіт з шкідливими і важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частий першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Згідно наданих документів страховий стаж ОСОБА_1 становить 31 рік 05 місяців 03 дні, з них за Списком №2 - 08 років 11 місяців 14 днів.
Результати розгляду документів, доданих до заяви: до страхового стажу зараховано всі періоди роботи; до пільгового стажу не зараховано період роботи з 27.04.2006 по 02.05.2006р., у зв`язку з несвоєчасним проведенням атестації робочих місць, період роботи з 16.02.2007 по 03.05.2011р., оскільки відповідно записів трудової книжки заявницю було переведено в технологічний комплекс (яку по підприємству атестовано 04.05.2011р наказ № 1026), а відповідно наказу № 951 від 03.05.2006р. атестовано посаду постачальника кріпильних матеріалів лісного складу. Також не зараховано до пільгового стажу період роботи з 02.07.2012 по 09.07.2012р., оскільки заявницю було переведено до дільниці підготовки виробництва і матеріальний склад, яку було атестовано наказом по підприємству № 147 від 10.07.2012р. Пільговий період обраховано з 10.07.2012 по 24.12.2015р., оскільки розпорядженням № 6583 від 25.12.2015р. посада виключена з пільгового переліку.
Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від №047350005191 від 27.01.2023р протиправним, позивач звернулась  до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідними записами трудової книжки позивача підтверджено факт роботи ОСОБА_1 у період з 27.04.2006р. по 02.05.2006р., з 16.02.2007р. по 03.05.2011р., з 02.07.2012р. по 09.07.2012р., з 29.12.2015р. по 29.03.2021р. в ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» на посаді (на роботах), що відноситься до Списку №2, які є атестованими за умовами праці та надають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
3 жовтня 2017 року Верховною Радою України було   ухвалено Закон № 2148-VIII, що доповнив   Закон № 1058-ІV   розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:
«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».
За приписами   статті 12 Закону № 1788-XII   право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Натомість, згідно з пунктом «б»   статті 13 Закону № 1788-XII   в редакції, чинній до внесення змін   Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б»   статті 13 Закону № 1788-ХІІ   вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.
Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають   Конституції України   (є неконституційними), стаття   13, частина друга статті   14, пункти «б» - «г» статті   54 Закону № 1788-XII   зі змінами, внесеними   Законом № 213-VIII   (пункт 1 рішення).
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного   Рішення   застосуванню підлягають стаття   13, частина друга статті   14, пункти «б» - «г» статті   54 Закону    № 1788-XII   в редакції до внесення змін   Законом № 213-VIII   для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення   Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим, вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін   Законом № 213-VIII.
У зв`язку із цим, на час виникнення спірних правовідносин   Закон № 1788-ХІІ   з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в   рішенні   КСУ).
Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами   Закону № 1788-ХІІ   з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та   Законом № 1058-ІV   - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості   закону», передбачену   Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод   від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Отже, у спірних правовідносинах  застосуванню підлягають, саме норми   Закону № 1788-ХІІ   з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не   Закону № 1058-ІV.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 03.11.2021 року в справі № 360/3611/20, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови у призначенні пенсії позивачу були висновки відповідача щодо того, що:
- позивач не досягла віку 55 років;
- пільговий стаж позивача становить  8 років 11 місяців 14 днів;
- до пільгового стажу не зараховано період роботи з 27.04.2006 по 02.05.2006р., у зв`язку з несвоєчасним проведенням атестації робочих місць, період роботи з 16.02.2007 по 03.05.2011р., оскільки відповідно записів трудової книжки заявницю було переведено в технологічний комплекс (яку по підприємству атестовано 04.05.2011р наказ № 1026), а відповідно наказу № 951 від 03.05.2006р. атестовано посаду постачальника кріпильних матеріалів лісного складу. Також не зараховано до пільгового стажу період роботи з 02.07.2012 по 09.07.2012р., оскільки заявницю було переведено до дільниці підготовки виробництва і матеріальний склад, яку було атестовано наказом по підприємству № 147 від 10.07.2012р. Пільговий період обраховано з 10.07.2012 по 24.12.2015р., оскільки розпорядженням № 6583 від 25.12.2015 року посада виключена з пільгового переліку.
З матеріалів справи вбачається, що станом на час звернення позивача до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії, остання досягла 50 років, що відповідно до приписів ст. 13 Закону № 1788-ХІІ,  є достатнім для призначення останньої.
Щодо висновків відповідача відносно правомірності незарахування вищенаведених періодів роботи до страхового стажу позивача, то колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Як вбачається з трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 ,  остання у період роботи з 27.04.2006 по 29.03.2021 працювала у ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля” ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ПЕРШОТРАВЕНСЬКЕ» постачальником трипільних матеріалів з повним робочим днем.
У довідці, яка була надана до заяви про призначення пенсії, від 21.10.2020 року № 55 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній, зокрема, зазначено:
1) ОСОБА_1 з 16.01.2003р. по 28.12.2015р. виконувала гірничі роботи з повним днем робочим днем у шахті (Степова) за професією, посадою постачальних крипільних матеріалів, що передбачена Списком 2 розділ 1, підрозділ 1, позиція 1.1а згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 та відповідно статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”;
2) щодо проведення атестації робочих місць зазначено: 
- згідно наказу № 1416 а від 24.10.1994р., № 2318 від 20.10.1999р., № 655 від 27.04.2001р., продовжена до 03.05.2006р. на підставі листа № 270 від 03.02.2015., № 951 від 03.05.2006р., № 1026 від 04.05.2011р., на шахті «Степова» ВАТ «Павлоградвугілля», розпорядження №147 від 10.07.2012р., розпорядження №6583 від 25.12.2015р., на ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ПЕРШОТРАВЕНСЬКЕ»  проведена атестація робочих місць за умови праці і вказані професії і посади мають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Отже, робоче місце позивача атестовано відповідно до наказів від 03.05.2005 № 951, № 1026 від 04.05.2011р. та розпоряджень № 147 від 10.07.2012 року, № 6583 від 25.12.2015 року, відповідно до яких на ВСП "ШАХТОУПРАВЛІННЯ ПЕРШОТРАВЕНСЬКЕ" проведена атестація робочих місць за умовами праці, вказані професії дають право на пільгове пенсійне забезпечення.
ОСОБА_1 до чергової атестації, яка проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, виконувала  роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відтак період роботи позивача з 27.04.2006 по 02.05.2006, з 16.02.2007 по 03.05.2011, з 02.07.2012 по 09.07.2012р., має бути зараховано до пільгового стажу за результатами попередньої атестації, проведеної відповідно до наказів № 951 від 03.05.2005, № 1026 від 04.05.2011р. та розпорядження №147 від 10.07.2012р.
Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку № 442 проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.02.2020 року по справі №  520/15025/16-а, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Щодо зарахування до пільгового стажу роботи за     Списком №2 періоду     роботи з 25.12.2015 по 29.03.2021 року, то колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року, затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, яким, зокрема, передбачено посаду позивача – розділ I. ГІРНИЧІ РОБОТИ, підрозділ 1. Відкриті гірничі роботи та роботи на поверхні, позиція 1.1а – постачальник трипільних матеріалів у шахти.
Постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016 року, затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, яким, зокрема, передбачено посаду позивача – розділ I. I. ГІРНИЧІ РОБОТИ, підрозділ  1.     Відкриті гірничі роботи та роботи на поверхні, позиція - постачальники кріпильних матеріалів у шахти.
Таким чином, відповідно до переліку робочих місць, професій та посад робітників на яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, професія постачальник кріпильних матеріалів у шахти, передбачена Списком №2 розділу І п.1.1а Постановою КМУ №36 від 10.01.2003 року, та передбачена Списком №2 розділу І Постановою КМУ №461 від 24.06.2016 року. 
Отже, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідними записами трудової книжки позивача підтверджено факт роботи ОСОБА_1 у період з 27.04.2006р. по 02.05.2006р., з 16.02.2007р. по 03.05.2011р., з 02.07.2012р. по 09.07.2012р., з 29.12.2015р. по 29.03.2021р. в ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» на посадах (на роботах), що відносяться до Списку №2, які є атестованими за умовами праці та надають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, про що також безпосередньо вказано у вищезазначеній довідці позивача з посиланням на відповідні накази та розпорядження про проведену атестацію за якими посада постачальник кріпильних матеріалів  атестована за Списком №2.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 року в адміністративній справі №160/3862/23– залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко