Ухвала
 
07 липня 2023 року 
м. Київ
 
справа № 750/4997/22
 
провадження № 61-9565ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
 
розглянув касаційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 грудня 2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 04 травня 2023 року у справі за позовом заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області до Чернігівської міської ради, ОСОБА_1 про скасування рішення, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування рішення щодо реєстрації права оренди,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
У серпні 2022 р. Чернігівська окружна прокуратура в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області звернулася до суду з позовом до Чернігівської міської ради та ОСОБА_1 про скасування рішення, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування рішення щодо реєстрації права оренди.
 
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 грудня 2022 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 04 травня 2023 року, у задоволенні позову відмовлено.
 
У червні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 грудня 2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 04 травня 2023 року.
 
Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки відправлено 22 червня 2023 року.
 
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу. 
 
У своєму клопотанні заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної постанови отримано 30 травня 2023 року, про що надає відповідно докази. 
 
Зважаючи на те, що у касаційній скарзі містяться докази поважності пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, вважаємо за можливе його поновити.
 
У касаційній скарзі заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове судове рішення.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження заявники зазначають порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі № 923/196/20, від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18, від 10 травня 2018 року у справі № 910/15993/16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити заступнику керівника Чернігівської обласної прокуратури строк на касаційне оскарження рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 грудня 2022 року та постанови Чернігівського апеляційного суду від 04 травня 2023 року.
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Деснянського районного суду м. Чернігова цивільну справу № 750/4997/22 за позовом заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області до Чернігівської міської ради, ОСОБА_1 про скасування рішення, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування рішення щодо реєстрації права оренди.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 07 серпня 2023 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                                Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян