Справа № 154/1303/23  Провадження №33/802/504/23 	Головуючий у 1 інстанції:Каліщук А. А. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2023 року                                                                 місто Луцьк

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., захисника – адвоката Жука Ю.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника – адвоката Жука Ю.Б., який діє в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 липня 2023 року, 
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536, 80 гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 08 березня 2023 року о 00 год. 34 хв. на вул. Ковельській у м. Володимирі керував транспортним засобом марки «Опель Фронтера» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі–ПДР).
Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції захисник ОСОБА_1 – адвокат Жук Ю.Б подав апеляційну скаргу, у якій в частині накладення судом адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, вважає її незаконною. Вказує, що судом безпідставно не взято до уваги те, що ОСОБА_1 цілком усвідомив неприйнятність та неприпустимість своєї поведінки, є діючим військовослужбовцем, бере участь у бойових діях, а тому позбавлення його права керування транспортними засобами значно послабить його можливості виконувати свої обов`язки. Окрім того, такі його дії не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам. А тому, застосоване стягнення, не є необхідним для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети – виховного впливу та запобіганню вчинення ним нових правопорушень. Просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції, як такий, що пропущений із поважних причин. Оскаржувану ним постанову судді скасувати та постановити нову.
Дослідивши матеріали справи та доводи клопотання захисника Лугового М.В. про поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду, вважаю його підставним. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 – адвоката Жука Ю.Б., який подану апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити, доходжу такого висновку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги захисника щодо заперечення законності та обґрунтованості оскаржуваної ним постанови судді, слід зазначити таке. 
Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
?Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою правопорушення - відмова від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю стверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні суду першої інстанції доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 072794 від 08 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 , у якому зафіксовано наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, на момент зупинки транспортного засобу під його керуванням поліцейським, зокрема: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова, а також відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у найближчому закладі охорони здоров`я; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписом із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, який,з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним доказом вини ОСОБА_1 та значиться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення.
Тому, вважаю висновки суду про порушення водієм пункту 2.5 ПДР та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильними.
Окрім того, сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, ні ОСОБА_1 , ні його захисником не оспорювались як у суді першої інстанції, так і у апеляційному суді.
Щодо доводів апелянта про незаконність постанови судді в частині накладення щодо ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, слід зазначити таке.
У рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до установленого законодавством порядку.
Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Так, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Ураховуючи те, що позбавлення права керування транспортними засобами, у відповідності до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним видом стягнення, а нормами чинного КУпАП, за умови притягнення особи до адміністративної відповідальності, не передбачено можливості відступу від такого, у тому числі, шляхом призначення іншого – більш м`якого стягнення, підстав для зміни постанови судді не убачається і апеляційним судом.
Окрім того, судом слушно зазначено про те, що перебування ОСОБА_1 у статусі військовослужбовця, не ставить його у якесь інше – привілейоване становище та не може використовуватися як з метою пом`якшення, так і уникнення відповідальності за вчинене. 
Відтак, при винесенні оскаржуваної постанови, суддею не допущено порушень вимог КУпАП, які могли б вплинути на законність висновків суду, у тому числі, і у частині накладеного стягнення, тому апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення, а постанова судді першої інстанції – без зміни.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В
Поновити захиснику – адвокату Жуку Ю.Б. строк апеляційного оскарження постанови судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 липня 2023 року.
Подану ним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 – без зміни. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя