Київський апеляційний суд 

 

П О С Т А Н О В А 
 
І м е н е м     У к р а ї н и 

23 січня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю:
особи, щодо якої винесено постанову,        ОСОБА_1 ,
захисника                                                        Кизенка Д.О., 
представника потерпілого                             Чучковської А.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 
на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня                 2022 року,
 
у с т а н о в и в :
 
Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.09.2022 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП. 
Як встановив суд, 1 жовтня 2021 року близько 00 годин 52 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "BMW" д/н НОМЕР_2 на пл. Перемоги в м. Києві, всупереч вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) при виявленні перешкоди для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Audi" д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про порушення вимог ст.ст.254, 256 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 17.02.2022, який ним не підписаний і в якому відсутні дані про його відмову від підписання протоколу, про роз`яснення йому прав, про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Також протокол не містить доказів його вини, зі змістом протоколу працівники поліції його не ознайомлювали і другий екземпляр не вручали, чим позбавили можливості реалізувати право надати пояснення про обставини справи. 
На вказані обставини суддя місцевого суду уваги не звернув та проігнорував його клопотання про виклик в судове засідання спеціаліста ОСОБА_3 , про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, а також не врахував висновок експерта № 0531 від 23.08.2022, згідно з яким в діях водія автомобіля "Audi" ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п.16.6 ПДР в частині ненадання переваги в русі транспортному засобу, який мав право на першочерговий рух, і вказані невідповідності його дій з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Що стосується висновку спеціаліста від 08.11.2021, то він складений              ОСОБА_3 , який не уповноважений на проведення відповідного виду експертних досліджень, про що захисник Тимошенко В.В. у клопотанні про виключення його з числа доказів навів детальний опис підстав та аргументів. З огляду на завдання комп`ютерно-технічної експертизи та питання, які вирішуються при її проведенні, вважає незрозумілим, як спеціаліст визначив орієнтовну швидкість руху автомобіля "BMW". До того ж, таке джерело доказів, як висновок спеціаліста, нормами КУпАП не передбачене. У висновку спеціаліста зазначено, що він виконаний спеціалістом, який має кваліфікацію аналітика комп`ютерних систем, як додаток надано не завірену копію свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта з правом проведення комп`ютерно-технічної експертизи, а у висновку експерта № ВЕД-61/2021 від 12.11.2021 зазначено, що серед документів, які надані для проведення експертизи, є висновок спеціаліста з фото-, відеотехніки від 08.11.2021, який у справі відсутній. А відтак, вказаний висновок експерта та пояснення експерта ОСОБА_4 , які відображені в постанові Київського апеляційного суду від 24.01.2022, є неналежними, недопустимими і недостовірними доказами, оскільки в їх основу було покладено висновок спеціаліста. 
08.08.2022 ним подавалось клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, а тому вважає, що поєднання закриття провадження з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і їх прийняття в одному рішенні свідчить про порушення права особи на справедливий суд. На користь цього свідчать висновки в постановах судді Циктіча В.М. в інших справах про адміністративне правопорушення, приклади яких наводить ОСОБА_1 . 
Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді, поважність причин пропуску якого               ОСОБА_1 мотивує тим, що копія судового рішення йому не направлялась, він отримав її після неодноразових звернень до працівників суду лише 06.10.2022, і станом на 09.10.2022 постанова була відсутня в Єдиному державному реєстрі судових рішень. 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 і захисника Кизенка Д.О., які підтримали клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу і просили їх задовольнити; пояснення представника потерпілого Чучковської А.В., яка поклалась на розсуд суду стосовно питання про поновлення строку і заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали справи, дослідивши нові докази та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 12.10.2022, тобто з пропуском встановленого законом строку. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 брав участь у розгляді справи і був ознайомлений з його результатом в день винесення постанови. Разом з тим, матеріали справи не містять даних про дату вручення йому копії постанови у встановлений ст.285 КУпАП строк. До Єдиного державного реєстру судових рішень постанова направлена 14.10.2022, оприлюднена в ньому 17.10.2022, а тому ставити під сумнів твердження про отримання копії 06.10.2022 немає підстав. Враховуючи те, що подання обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом прийнятого рішення, і що сама скарга подана без невиправданої затримки, строк оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню. 
Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про порушення ОСОБА_1 вимог ПДР є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.
Такими доказами є дані, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено обставини і суть вчиненого              ОСОБА_1 правопорушення, поясненнях свідка ОСОБА_2 , схемі місця ДТП, відеозаписі, висновку спеціаліста від 08.11.2021, висновку експертного дослідження         № ВЕД-61/2021 від 12.11.2021.
Так, з пояснень свідка вбачається, що він, керуючи автомобілем "Audi", рухався по пл. Перемоги в м. Києві. Маючи намір продовжити рух по вул. О. Гончара, перед поворотом ліворуч на вул. Дмитрівську зупинився і переконався, що не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, оскільки автомобіль "BMW", який рухався по бульв. Т. Шевченка в його напрямку, знаходився на відстані понад 100 метрів, що дозволяло безпечно здійснити маневр. Розпочавши рух, відчув сильний удар у праву передню частину свого автомобіля від зіткнення з автомобілем "BMW", який рухався з великою швидкістю. 
Схемою місця ДТП та відеозаписом, які містять дані про ділянку дороги, де сталася пригода, розташування дорожньої розмітки, напрямок руху транспортних засобів, місце їх зіткнення і розташування після пригоди, характер і локалізацію механічних пошкоджень (значні пошкодження передньої частини в автомобілі "BMW" та правої передньої частини в автомобілі "Audi"), підтверджується, що ДТП сталася на пл. Перемоги в м. Києві між автомобілем "Audi", який повертав ліворуч, та автомобілем "BMW", який рухався прямо від бульв. Шевченка в напрямку станції метро "Святошин", в другій смузі по ходу руху автомобіля "BMW" (т.1 а.с.8, 25-26).
Як вбачається з висновку спеціаліста від 08.11.2021, автомобіль "BMW" з моменту його появи у відеокадрі рухався з орієнтовною швидкістю 135 км/год. Автомобіль "Audi" під час його в`їзду в смугу руху автомобіля "BMW" та його подальшого руху до моменту зіткнення з автомобілем "BMW" рухався з орієнтовною швидкістю 19 км/год. Час, який пройшов з моменту в`їзду автомобіля "Audi" у смугу руху автомобіля "BMW" до моменту їх зіткнення, дорівнює 0,84 сек. (т.1 а.с.58-65).
Згідно з висновком експерта за результатами проведення автотехнічного експертного дослідження № ВЕД-61/2021 від 12.11.2021 за обставин виникнення пригоди, що викладені в матеріалах справи (в тому числі й зверненні щодо проведення даного дослідження) та були встановлені в рамках даного дослідження, в даній дорожній обстановці з технічної точки зору водій автомобіля "BMW" ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.4 ПДР. В свою чергу, враховуючи обставини та умови виникнення пригоди, що викладені в матеріалах справи, в даній дорожній обстановці водій автомобіля "Audi" ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п.16.6 ПДР.
За умови прямолінійного (без будь-якого маневрування) руху автомобіля "BMW" перед пригодою з допустимою на даній ділянці швидкістю руху (50 км/год.), навіть без застосування ним гальмування, контактування даного транспортного засобу з автомобілем   "Audi", що виконував маневр лівого повороту, не мало б місце, тобто водій автомобіля "Audi" ОСОБА_2 своїм маневром не створював небезпеки для руху водію автомобіля "BMW", технічна можливість уникнення пригоди забезпечувалась у випадку дотримання водієм автомобіля "BMW" вимог п.12.4 ПДР, для чого у нього не було перешкод технічного характеру.
За умов та характеристик виникнення даної пригоди в сукупності з результатами проведеного дослідження дії водія автомобіля "BMW" не відповідали вимогам п.12.4 ПДР та вказана невідповідність знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. В свою чергу, немає підстав технічного характеру вбачати в діях водія автомобіля "Audi" невідповідності вимогам п.16.6 ПДР, які б знаходились у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди (т.1 а.с.43-54).
Протокол про адміністративне правопорушення складений без участі              ОСОБА_1 , і відсутність підпису останнього в протоколі та невручення йому другого примірника, логічно пояснюється тим, що ОСОБА_1 проігнорував виклики до Управління патрульної поліції у м. Києві, до якого він запрошувався шляхом направлення sms-повідомлень на номер телефону, який він вказує і в апеляційній скарзі (т.1 а.с.3-5). Цими ж обставинами пояснюється, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП. І те, що в протоколі немає посилань на докази, а також даних про дату та час розгляду справи, які визначаються судом з урахуванням графіку навантаження, а не особою, уповноваженою на складання протоколу, ніяким чином не вплинуло на законність прийнятого суддею рішення. 
Постановою Київського апеляційного суду від 24.01.2022 за наслідками розгляду апеляційної скарги захисника Чучковської А.В. постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.11.2021, якою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яке виразилося у порушенні ним вимог п.п.2.3 "б", 16.6 ПДР, скасовано, а провадження в справі закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.  
Оскільки вказані докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.
Крім того, в суді апеляційної інстанції експерт ОСОБА_5 підтримав вказаний висновок, пояснивши, що дії ОСОБА_1 на невідповідність вимогам п.12.3 ПДР не перевіряли, тому що навіть без застосування гальмування автомобіль "BMW" та автомобіль "Audi" роз`їхались би, якщо б ОСОБА_1 рухався з допустимою швидкістю 50 км/год. З цих же підстав він не розраховував зупиночний шлях автомобіля "BMW". В діях водія автомобіля "Audi" було б порушення вимог п.16.6 ПДР у тому разі, якщо б водію автомобіля "BMW" прийшлось гальмувати, проте такої необхідності у                ОСОБА_1 за умови дотримання ним швидкісного режиму не було. Відповідно до методики для ситуації, коли один транспортний засіб рухається з перевищенням швидкості, а інший виконує маневр, необхідно оцінити можливість виникнення пригоди за умови руху першого транспортного засобу з допустимою швидкістю, тобто чи міг другий транспортний засіб залишити коридор руху першого за цієї умови. Навіть якщо врахувати відстань виникнення небезпеки 28,15 м, яка враховувалась експертом Автономовим В.М. , то за умови руху при швидкості 50 км/год. без гальмування автомобіль долає цю відстань приблизно за 2 сек., час існування небезпеки в даній ситуації 0,84 сек., і за цей час у автомобіля "Audi" була можливість подолати ще додатково близько 6 м коридору.     
Не спростовують таких висновків суду і пояснення правопорушника та долучений ОСОБА_1 висновок експертного дослідження.
Так, відповідно до пояснень ОСОБА_1 він, керуючи автомобілем "BMW", рухався по бульв. Т. Шевченка в напрямку пл. Перемоги в м. Києві у середній смузі на зелений сигнал світлофора. У цей час автомобіль "Audi" під керуванням ОСОБА_2 здійснював поворот ліворуч з пл. Перемоги у напрямку вул. Дмитрівської, не переконавшись у безпеці маневру, оскільки не надав дорогу його автомобілю. Вважає, що ДТП сталася саме внаслідок недотримання вимог ПДР водієм автомобіля "Audi".
Одразу на місці пригоди ОСОБА_1 дав пояснення аналогічного змісту зауваживши, що рухався з дозволеною швидкістю 60 км/год. В суді апеляційної інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 .   ОСОБА_1 стосовно швидкості не заперечував, що вона була більше ніж 60 км/год., можливо, 80-100 км/год., і побачив автомобіль "Audi" орієнтовно за 15 м до зіткнення, потім - за 40-60 м і відразу ж застосував гальмування та зманеврував, проте уникнути зіткнення не вдалося. В подальшому пояснив, що рухався в третій смузі (крайній лівій), в районі пл. Перемоги додалась ще четверта смуга, і коли автомобіль "Audi" виїхав у четверту смугу, одразу застосував екстрене гальмування. При цьому маневр праворуч він не виконував, зміщення його автомобіля відбулося в процесі гальмування та подальшого зіткнення. Вважає, що в даній дорожній ситуації швидкість руху його автомобіля не має відношення до ДТП.
Згідно з висновком експерта за результатами проведення експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 0531 від 23.08.2022 в даній дорожній обстановці водій автомобіля "BMW" ОСОБА_1 з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.12.3, 12.4 ПДР, водій автомобіля "Audi" ОСОБА_2 - у відповідності до вимог п.п.2.3 "б", 16.6 ПДР. 
В даній дорожній обстановці при фактичних характеристиках зближення автомобілів водій автомобіля "BMW" не мав технічної можливості зупинити автомобіль до місця зіткнення з автомобілем "Audi" шляхом своєчасного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху, в його діях не вбачається невідповідностей вимогам п.12.3 ПДР і його дії не перебували в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Вказана в матеріалах справи невідповідність дій водія автомобіля "BMW" вимогам п.12.4 ПДР в частині перевищення максимального встановленого обмеження швидкості не перебувала в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, оскільки розрахунком встановлено, що він навіть при нормативній швидкості руху не мав технічної можливості зупинити керований ним автомобіль до місця зіткнення при фактичних характеристиках виникнення небезпеки.
В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля "Audi" ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п.16.6 ПДР в частині ненадання переваги в русі транспортному засобу, який мав право на першочерговий рух, і вказані невідповідності його дій з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.с.153-160).
Експерт Автономов М.В. також підтримав свій висновок, пояснивши, що при розрахунках використовував відстань від автомобіля "BMW" до місця зіткнення в момент виїзду автомобіля "Audi" в смугу руху автомобіля "BMW" - 28,15 м, враховуючи відповідні відстані зі схеми місця ДТП (10,2 м) та відкритих Інтернет джерел (20,85 м - відстань між електроопорами, 2,9 м - відстань від передньої габаритної точки автомобіля "BMW" до заднього колеса). Проте навіть, якщо врахувати, що відстань, на якій знаходився автомобіль "BMW" від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки для руху 31,5 м, яка бралась до уваги експертом ОСОБА_5 , водій автомобіля "BMW" при швидкості 50 км/год. не мав технічної можливості уникнути зіткнення. При цьому час виникнення небезпеки не прив`язується до швидкісного режиму.   
Оцінюючи пояснення експерта та вказаний висновок, слід зауважити, що можливість уникнути зіткнення за умови дотримання ОСОБА_1 швидкісного режиму експертом не перевірялась, у зв`язку з чим висновок не можна вважати повним, а тому суд першої інстанції правильно не взяв їх до уваги.   
Судом апеляційної інстанції вживались заходи для виклику в судове засідання спеціаліста ОСОБА_3 , клопотання про допит якого не задовольнив суд першої інстанції, однак, як повідомила представник потерпілого, на даний час у неї відсутні засоби зв`язку з ним.
Разом з тим, стосовно доводів в апеляційній скарзі про неналежність та недопустимість висновку спеціаліста від 08.11.2021 належить зауважити, що вони є непослідовними, оскільки, посилаючись на недопустимість висновку експертного дослідження № ВЕД-61/2021 від 12.11.2021, при проведенні якого експерт використовував висновок спеціаліста, ОСОБА_1 на підтвердження своєї невинуватості сам долучає до матеріалів справи висновок експертного дослідження № 0531 від 23.08.2022, при проведенні якого експерт використовував як вихідні дані результати висновку спеціаліста, а саме, 0,84 сек. - час існування небезпеки для руху водія автомобіля "BMW".
У той же час, відкидаючи пояснення ОСОБА_1 про відсутність зв`язку між швидкістю руху керованого ним автомобіля, суддя правильно вказав у постанові, що згідно з п.1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати, що й інші учасники виконують ці Правила, тобто ОСОБА_2 мав всі підстави вважати, що водій автомобіля "BMW" ОСОБА_1 під час руху містом дотримується допустимого швидкісного режиму (50 км/год.), що б дозволи йому безпечно виконати маневр.
Доводи в апеляційній скарзі, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності вина особи не встановлюється, є безпідставними. 
За приписами ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, серед іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.  
Підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачені ст.247 КУпАП, є різними за своєю правовою природою. Аналіз положень ч.2 ст.38, п.п.1, 7 ст.247, ст.284 КУпАП не дає підстав для закриття провадження в справі без виконання вимог закону стосовно з`ясування тієї обставини, чи є особа винною у вчиненні правопорушення. І навпаки, у разі, якщо вина особи у вчиненні правопорушення не буде встановлена, суд зобов`язаний закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Отже, обставини справи суддею місцевого суду з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно, що спростовує доводи апеляційної скарги про протилежне, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена повністю, а оскільки на момент розгляду справи закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП, суддя на підставі п.7 ст.247 КУпАП правильно закрив провадження в справі.  
Таким чином постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
 
п о с т а н о в и в :
 
Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2022 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2022 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо нього закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя Київського 

апеляційного суду                                                                                       Т.М. Тютюн