У х в а л а        
23 серпня 2023 року
м. Київ
 
справа № 202/1817/22-ц
 
провадження № 61-12390 ск 23 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 липня 2023 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександра Михайлівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч Оксана Михайлівна про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання договору купівлі-продажу та договору іпотеки недійсним,  визнання права власності, 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено. 
Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 31 липня 2020 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю. О. та скасовано записи № 444968808 від 13 жовтня 2021 року, № 37577260 від 31 липня 2020 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 у Державному реєстрі прав на нерухоме майно.
Визнано недійсним договір іпотеки № 1802, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та скасовано запис про іпотеку № 44630774 від 25 жовтня 
2021 року у Державному реєстрі прав на нерухоме майно.
Визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .
Витребувано квартиру АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .
Вирішено питання розподілу судових витрат. 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 липня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» задоволено частково. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2023 року скасовано 
у частині визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири 
АДРЕСА_1 від 31 липня 2020 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю. О. та скасування записів № 444968808 від 13 жовтня 2021 року, № 37577260 від 31 липня 2020 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 
у Державному реєстрі прав на нерухоме майно; визнання недійсним договору іпотеки № 1802, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та скасування запису про іпотеку № 44630774 від 25 жовтня 2021 року 
у Державному реєстрі прав на нерухоме майно; визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у цій частині.
У іншій частині рішення суду залишено без змін.
15 серпня 2023 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку   ОСОБА_1 подано касаційну скаргу (передано 21 серпня 2023 року), у якій просить рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову 
ОСОБА_2 у повному обсязі. 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки за її подання заявником сплачено судовий збір у меншому розмірі, ніж це встановлено законом.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» 
судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, 
в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 481 грн.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру (визнання договору купівлі-продажу та договору іпотеки недійсним), яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру (визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 
1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характер. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.
Згідно із пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.
Розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру визначається зазначенням ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Суд не повинен визначати вартість майна.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 
(провадження № 12-36гс20, судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.
До касаційної скарги представником заявника додано квитанцію 
від 15 серпня 2023 року № 3СХВ-А2ВА-Р3ЕН-С66Н про сплату судового збору 
у розмірі 9 110 грн 89 коп.
Зі змісту поданої касаційної скарги та копій судових рішень неможливо встановити ціну позову, тому заявникові необхідно визначити та обґрунтувати розмір судового збору, так як не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вартості спірного нерухомого майна, також не вказано ціну позову.
Отже, заявнику необхідно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження вартості спірного нерухомого майна, повідомити ціну позову, 
і відповідно, підтвердити правильність сплати судового збору за подання касаційної скарги за дві немайнові вимоги та майнову вимогу.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК
у Печерському районі, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати докази доплати судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 липня 2023 року залишити без руху.
Надати  ОСОБА_1 для усунення недоліків касаційної скарги строк тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                       Б. І. Гулько