ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року 
м. Київ

справа № 826/11779/16
адміністративне провадження № К/9901/52312/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу №  826/11779/16
за адміністративним позовом Компанії «Yarden Jus De Fruits» до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа - Державна фіскальна служба України про скасування наказу в частині, 
за касаційною скаргою Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва (склад колегії суддів: Дегтярьова О. В., Пащенко  К.  С., Чудак О. М.) від 02 січня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду (склад колегії суддів: Губська Л. В., Вівдиченко Т. Р., Епель О. В.) від 11 квітня 2018 року,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У серпні 2016 року Компанія «Yarden Jus De Fruits» звернулася до суду з адміністративним позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа - Державна фіскальна служба України, в якому просила визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 151 від 02 лютого 2016 року «Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньо-економічної діяльності на території України до іноземних суб`єктів господарської діяльності» в частині застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України до Компанії «Yarden Jus De Fruits» (163, Avenue Gallieni, 93170 Bagnolet, France) (пункт 72 Додатку до наказу № 151 від 02 лютого 2016 року).
2. Позовні вимоги мотивовані протиправністю наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 151 від 02 лютого 2016 року в частині застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України до Компанії «Yarden Jus De Fruits», як такого, що прийнятий безпідставно по відношенню до позивача. Позивач стверджує, що він не являється ані покупцем, ані продавцем товарів за умовами зовнішньоекономічних контрактів №  01/05/2015 від 27 травня 2015 року, № 03/05/2015 від 10 червня 2015 року та 02/05/2015 від 02 червня 2015 року, а тому факт порушення ним вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» у нього відсутній.
3. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 січня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року, позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №  151 від 02 лютого 2016 року «Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України до іноземних суб`єктів господарської діяльності» в частині застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України до Компанії «Yarden Jus De Fruits» (163, Avenue Gallieni, 93170 Bagnolet, France).
Присуджено на користь Компанії «Yarden Jus De Fruits» судові витрати у розмірі 1 318 грн за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.
4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 04 червня 2018 року Міністерство економічного розвитку і торгівлі України звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 січня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року, і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
5. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 червня 2018 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Стародуб  О. П., судді: Берназюк Я. О., Кравчук В. М.
6. Ухвалою Верховного Суду від 21 червня 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.
7. 09 липня 2018 року до Верховного Суду від Компанії «Yarden Jus De Fruits» надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому позивач просить залишити без задоволення касаційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 січня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року залишити без змін.
8. До початку розгляду справи по суті, суддею-доповідачем Стародубом О. П. та суддями: Берназюком Я. О., Кравчуком В. М. заявлено самовідводи, які обґрунтовані порушенням порядку визначення суддів для розгляду справи, встановленого статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
9. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 липня 2023 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.
10. Ухвалою Верховного Суду справу прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у попередньому судовому засіданні.
IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 151 від 02 лютого 2016 року до Компанії «Yarden Jus De Fruits» за порушення статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» застосовано спеціальну санкцію - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України (порядковий номер 72 у додатку «Перелік іноземних суб`єктів господарської діяльності, до яких застосовано спеціальну санкцію - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України» до Наказу).
12. Підставою для застосування зазначеної санкції стало подання ДФС України від 13 січня 2016 року № 270/5/99-99-22-05-02-16 про застосування спеціальних санкцій у зв`язку із наявністю у компанії-нерезидента «Yarden Jus De Fruits» простроченої дебіторської заборгованості у сумі 227640 дол. США (а саме: у зв`язку з неперерахуванням Компанією валютних коштів на користь резидента ТОВ «Експолайт» за експортований товар.
13. Вказані порушення строків розрахунків у зовнішньоекономічній діяльності були встановлені ДФС України в акті від 18 грудня 2015 року № 3033/2203/39589368.
14. Зокрема, податковий орган зазначає, що на виконання вимог ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 04 грудня 2015 року та з урахуванням отриманої від уповноваженого банку - філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» інформації  щодо порушень законодавчо встановлених строків розрахунків була проведена позапланова невиїзна документальна перевірка ТОВ «Експолайт» з питань дотримання вимог валютного законодавства України при проведенні розрахунків за період з 19 січня 2015 року по 30 листопада 2015 року, якою встановлено, що:
1) між ТОВ «Експолайт» (як продавцем), в особі директора Главацького З. Г. , та нерезидентом - LLC «КІТЕКS» (Pulkaveza Вrieza, 15/2, 108k., LV1010, LV40103138718, Riga/Latvia) (як покупцем), в особі представника фірми нерезидента - Кирисова Н., укладено контракт № 01/05/2015 від 27 травня 2015 року. Предметом цього контракту є здійснення операцій з купівлі-продажу товару - ядер горіха грецького, горіха грецького у шкарлупі, квасолі, насіння гарбузового у кількості 100 тон на умовах FСА-Вінниця. Згідно митної декларації (ЕК10) від 29 травня 2015 року № 401090002/2015/010832 експортовано товару на суму 182 000 дол. США. При цьому, згідно МД (графа 8), інвойсу № 1 від 28 травня 2015 року та контракту від 27 травня 2015 року № 01/05/2015 одержувачем товару є Компанія «Yarden Jus De Fruits» (163, Avenue Gallieni, 93170 Bagnolet, France). Станом на 30 листопада 2015 року за розрахунками по контракту від 27 травня 2015 року № 01/05/2015, укладеному із LLC «КІТЕКS» (Латвія), рахується прострочена дебіторська заборгованість у сумі 182 008 дол. США (що в еквіваленті на національну валюту України становить 4 347 055 грн);
2) між ТОВ «Експолайт» (як продавцем), в особі директора Главацького З. Г. , та нерезидентом - LLC «КІТЕКS» (Pulkaveza Вrieza, 15/2, 108k., LV1010, LV40103138718, Riga/Latvia) (як покупцем), в особі представника фірми нерезидента - Кирисова Н., укладено контракт № 03/05/2015 від 10 червня 2015 року. Предметом цього контракту є здійснення операцій з купівлі-продажу товару - ядер горіха грецького, горіха грецького в шкарлупі, квасолі, насіння гарбузового у кількості 100 тон на умовах FСА-Вінниця. Згідно митної декларації (ЕК10) від 12 червня 2015 року №  101090002/2015/011769 експортовано товару на суму 45 640 дол. США. При цьому, згідно МД (графа 8), інвойсу № 1 від 12 червня 2015 року та контракту від 10 червня 2015 року №  03/05/2015 одержувачем товару є Компанія «Yarden Jus De Fruits» (163, Avenue Gallieni, 93170 Bagnolet, France). Станом на 30 листопада 2015 року за контрактом від 10 травня 2015 року № 03/05/2015 рахується прострочена дебіторська заборгованість в сумі 45 640 дол. США (що в еквіваленті на національну валюту України становить 1 090 095,70 грн).
15. При цьому, за висновками ДФС України вказана дебіторська заборгованість обліковується саме за Компанією «Yarden Jus De Fruits».
16. Не погоджуючись з законністю та обґрунтованістю застосованої спеціальної санкції, позивач звернувся до відповідача з письмовим клопотанням про скасування цієї санкції, проте, листами від 05 квітня 2016 року № 1102-13/10072-07 та від 10 червня 2016 року № 4102-13/17599-37 Міністерство економічного розвитку і торгівлі України повідомило позивача про необхідність звернення до ДФС України із запитом з питання можливості скасування спеціальної санкції.
17. Листом від 28 липня 2016 року № 4102-13/23643-07 Міністерство економічного розвитку і торгівлі України повідомило позивача про отримання від ДФС України листів-відповідей від 06 травня 2016 року № 7287/5/99-99-14-06-16 та від 14 липня 2016 року № 12059/5/99-99-14-06-16, де контролюючий орган вказав на відсутність підстав для скасування або тимчасового зупинення дії спеціальної санкції до Компанії «Yarden Jus De Fruits».
18. При цьому, з тексту листа ДФС України від 27 квітня 2016 року № 7287/5/99-99-14-06-16  вбачається, що Митне управління Служби державних доходів Латвійської республіки своїм листом від 04 лютого 2016 року у відповідь на спеціальний запит від 14 січня 2016 року №  407/5/99-99-26-03-03-16 повідомило ДФС України про те, що за результатами проведеної перевірки законності вивезення за межі митної території України товару «ядро горіха волоського» на підставі контрактів від 27 травня 2015 року № 01/05/2015 та від 10 червня 2015 року № 03/05/2015, укладених між ТОВ «Експолайт» та LLC «КІТЕКS» (Республіка Латвія), встановлено наступне:
- між LLC «КІТЕКS» і ТОВ «Експолайт» поставок товару «ядро горіха волоського» не проводились;
- LLC «КІТЕКS» не мало будь-яких ділових відносин з ТОВ «Експолайт» і «Yarden Jus De Fruits»;
- контракти від 27 травня 2015 року № 01/05/2015 та від 10 червня 2015 року № 03/05/2015 між LLC «КІТЕКS» та ТОВ «Експолайт» не укладались.
19. За наведених обставин контролюючий орган дійшов висновку про те, що протягом 2015 року ТОВ «Експолайт» до митного оформлення на Вінницьку митницю ДФС України надавались документи із внесеними неправдивими відомостями, зокрема, контракти від 27 травня 2015 року № 01/05/2015 та від 10 червня 2015 року № 03/05/2015 щодо взаємовідносин із нерезидентом - LLC «КІТЕКS». Як наслідок Міністерству економічного розвитку і торгівлі України було рекомендовано не скасовувати дію спеціальної санкції, застосованої до Компанії «Yarden Jus De Fruits» наказом Міністерства № 151 від 02 лютого 2016 року.
20. Крім того, згідно наказів № 147 від 02 лютого 2016 року та № 856 від 20 травня 2016 року Міністерство економічного розвитку і торгівлі України на підставі того ж самого подання ДФС України від 13 січня 2016 року застосувало до ТОВ «Експолайт» та LLC «КІТЕКS» (Республіка Латвія) спеціальні санкції за фактом порушення статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (неперерахування валютної виручки у сумі 227 640 дол. США), а саме: до ТОВ «Експолайт» - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності, а до LLC «КІТЕКS» - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України.
21. Вважаючи наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 151 від 02 лютого 2016 року в частині застосування спеціальної санкції до Компанії «Yarden Jus De Fruits» протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
22. Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходили з того, що висновок ДФС України про порушення позивачем статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», є безпідставним, та відповідно, застосування до позивача, згідно із оскаржуваним наказом спеціальної санкції є протиправним, оскільки Компанія «Yarden Jus De Fruits» не являється стороною контрактів від 27 травня 2015 року №  01/05/2015 та від 10 червня 2015 року № 03/05/2015, на яку в силу умов таких контрактів покладено обов`язок з проведення розрахунку в іноземній валюті з резидентом України - продавцем товару.
23. При цьому суд апеляційної інстанції визнаючи необґрунтованими доводи відповідача про свій обов`язок застосувати санкцію у разі надходження належно оформленого подання ДФС зауважив, що з урахуванням статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та статті 218 Господарського кодексу України, підставою для застосування санкцій є не наявність відповідного подання, а наявність скоєного правопорушення. Подання ДФС України не містило достатніх даних для обґрунтованого висновку про вчинене позивачем правопорушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, проте, відповідачем було застосовано санкцію без достатньо інформації щодо наявності порушення.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
24. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.
25. Зокрема в доводах касаційної скарги позивач зазначає, що судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень у цій справі неправильно застосовано статтю 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та статтю 218 Господарського кодексу України.
26. Скаржник наголошує, що у поданні ДФС України від 13 січня 2016 року № 270/5/99-99-22-05-02-16 було вказано вичерпний перелік відомостей, який визначено частиною третьою статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», а тому у Міністерства економічного розвитку і торгівлі України не було правових підстав для незастосування оскаржуваної санкції. При цьому вказує, що у Міністерства економічного розвитку і торгівлі України відсутні повноваження перевіряти (давати правову оцінку) надіслані матеріали від ініціаторів застосування спеціальної санкції. Для видання наказу про застосування спеціальної санкції достатньо наявності у своїй сукупності двох фактів: 1) надходження подання; наявність відомостей за переліком, визначеним частиною третьою статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».
27. При цьому скаржник звертає увагу, що також висновку (тобто стосовно наявності підстави для застосування санкції у вигляді належним чином оформленого подання) суд дійшов у наступних постановах: від 04 лютого 2016 року по справі № 826/13540/15; від 05 жовтня 2015 року по справі № 825/3076/15-а, від 19 серпня 2015 року по справі № 826/12447/15, від 01 квітня 2015 року по справі № 826/20510/14, від 01 липня 2015 року по справі № 826/6049/15, від 31 жовтня 2013 року по справі № 826/15454/13-а.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
28. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
29. Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.
Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.
30. Відповідно до частини одинадцятої статті 5 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» (тут і далі, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності може бути застосовано санкцію у вигляді тимчасового зупинення права здійснення такої діяльності у випадках порушення чинних законів України, що стосуються цієї діяльності, згідно із статтею 37 цього Закону.
31. За правилами статті 37 вказаного Закону за порушення цього або пов`язаних з ним законів України до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб`єктів господарської діяльності можуть бути застосовані, зокрема такі спеціальні санкції: індивідуальний режим ліцензування у випадках порушення такими суб`єктами цього Закону та/або пов`язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій; тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення цього Закону або пов`язаних з ним законів України, проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.
Санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служби, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду.
32. З урахуванням приписів Положення про порядок застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», затвердженого наказом Міністерства економіки України від 17 квітня 2000 року № 52 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 травня 2000 року за № 260/4481), санкції застосовуються до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, що порушили Закон України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та пов`язані з ним закони України, зокрема, в разі порушення суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності валютного, митного, податкового, іншого законодавства, що встановлює певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій, та в разі проведення ними дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки (пункт 1.2 Положення).
33. Про застосування санкцій видається наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, у якому вказуються норми чинного законодавства, які було порушено, матеріали, на підставі яких видано наказ, реквізити суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, до яких застосовані санкції, та вид санкції, дата, з якої санкція починає діяти (пункт 4.8 Положення).
34. Щодо порядку застосування статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» склалася стала практика Верховного Суду, відповідно до якої, враховуючи норми статей 238, 239 Господарського кодексу України, застосована до суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності спеціальна санкція є адміністративно-господарською санкцією, яка може бути застосована лише за наявності встановленого у передбаченому законом порядку складу відповідного правопорушення.
35. Такий правовий висновок було висловлено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 804/6382/16, від 18 квітня 2018 року у справі № 826/2113/17, від 28 серпня 2019 року у справі № 805/5040/15-а.
36. Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду не вбачає підстав відступати від зазначеного висновку Верховного Суду.
37. У справі, що розглядається, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що між ТОВ «Експолайт» (як продавцем) і LLC «КІТЕКS» (як покупцем) були укладені зовнішньоекономічні однотипні за змістом контракти від 27 травня 2015 року № 01/05/2015 та від 10 червня 2015 року № 03/05/2015. Зокрема, за умовами підпункту 1.1 пункту 1, підпункту 3.1 пункту 3, підпункту 5.1 пункту 5, підпунктів 7.2 і 7.3 пункту 7, підпунктів 8.1 - 8.3 пункту 8 цих контрактів продавець продає, а покупець придбаває ядро горіха волоського, горіх волоський в шкарлупі, квасолю, насіння гарбуза у здоровому стані, гарної якості, без стороннього запаху, у кількості 100 тон (далі - товар). Поставка здійснюється на умовах FCA-Вінниця (пункт поставки) відповідно до Інкотермс 2010 та умовами цих контрактів. Ціна на товар і загальна вартість за партію поставленого товару зазначається в інвойсах до відповідних контрактів. Загальна вартість кожного контракту становить 1 000 000 дол. США. Оплата за контрактом здійснюється наступним чином: 100% вартості упродовж 90 днів після надання фасової копії вантажної митної декларації, а також можлива передплата. Всі банківські платежі та/або витрати, пов`язані з банком покупця чи його банком-кореспондентом, несе та сплачує покупець. Відповідно всі банківські платежі та/або витрати, пов`язані з банком продавця чи його банком-кореспондентом, несе та сплачує продавець. Платником за даним контрактом за зобов`язаннями покупця може виступати третя сторона.
38. Вказані контракти підписані представниками ТОВ «Експолайт» (як продавцем), LLC «КІТЕКS» (як покупцем) та Компанією «Yarden Jus De Fruits» (як вантажоотримувачем). При цьому, в текстах даних контрактів Компанія «Yarden Jus De Fruits» не визначена як третя сторона, на яку покладено обов`язок з проведення розрахунків з продавцем за поставлений товар.
39. З огляду на те, що Компаіня «Yarden Jus De Fruits» не є стороною контрактів № 01/05/2015 від 27 травня 2015 року, № 03/05/2015 від 10 червня 2015 року та 02/05/2015 від 02 червня 2015 року, укладених ТОВ «Експолайт», а значиться лише як вантажоодержувач, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про відсутність доказів порушень позивачем вимог Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» чи іншого законодавства України при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності.
40. З огляду на вказане, колегія суддів вважає правильними висновки судів першої та апеляційної інстанцій стосовно визнання протиправним наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 151 від 02 лютого 2016 року у відповідній частині.
41. Щодо посилання скаржника у касаційній скарзі на висновки судів (перша інстанція), висловлені у справах № 826/13540/15; № 825/3076/15-а, № 826/12447/15, № 826/20510/14, № 826/6049/15, №  826/15454/13-а то слід зазначити, відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами під час застосування таких норм права. При цьому, передбачена частиною шостою статті 13 вказаного Закону норма стосовно обов`язковості висновків щодо застосування норм права стосується виключно правових позицій Верховного Суду, і не встановлює обов`язку судів враховувати правові позиції судів першої та апеляційних інстанцій, що викладені в інших справах за подібних правовідносин.
42. Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 січня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року у справі №  826/11779/16 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                 М. М. Яковенко
Судді                                                                                                    І. В. Дашутін
                                                                                                    О. О. Шишов