ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1635/23 Справа № 188/480/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Місюра К.В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

31 липня 2023 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Беспалової Наталки Олександрівни, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
       визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В: 
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 гривень на користь держави.
       Судом першої інстанції встановлено, що 15.03.2023 року о 16 годині 29 хвилин водій ОСОБА_1 в с. Миколаївка по вул. Першотравнева керував автомобілем FORD-RANGER, д.н.з. НОМЕР_1 (ТОР) з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координація рухів, почервоніння очей). ОСОБА_1 було запропоновано у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився.    
       Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Беспалова Н.О., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просив постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
       Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції формально підійшов до вирішення справи та прийшов передчасного висновку про винність ОСОБА_1 . 
       Вказує, що процедура проведення огляду на стан сп`яніння була грубо порушена, оскільки не були залучені свідки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
       Відеозапис з бодікамери працівника поліції не є безперервним, а тому у сторони захисту є сумніви щодо автентичності оригіналу відеозапису.
       Також, апелянт зазначила про відсутність в матеріалах справи направлення на медичний огляд до відповідного медичного закладу охорони здоров`я.
       В судове засідання апеляційного суду захисник Беспалова Н.О., та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, а з огляду на визначені ч. 6 ст. 294 КУпАП строки апеляційного розгляду справи, процесуальних підстав для подальшого відкладення розгляду справи суд апеляційної інстанції не вбачає та вважає за необхідне провести судове засідання без участі сторони захисту на підставі наявних матеріалів справи.
       Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
       Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
       Згідно з положеннями ст.ст. 245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
       Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
       Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
       Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №447146 від 15.03.2023 року; рапорт працівників поліції; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №222494; відеозапис.
       Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №447146 від 15.03.2023 року, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1) вбачається, що 15.03.2023 року о 16 годині 29 хвилин водій ОСОБА_1 в с. Миколаївка по вул. Першотравнева керував автомобілем FORD-RANGER, д.н.з. НОМЕР_1 (ТОР) з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координація рухів, почервоніння очей). ОСОБА_1 було запропоновано у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився. Крім того, відповідно до протоколу ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі та в його отриманні.
       Згідно рапорту інспектора ВП №3 Бублика Б.О. від 15.03.2023 року, під час несення служби 15.03.2023р. під час несення служби на території Миколаївської ОТГ спільно з інспектором СРПП Пшеничним В.В. об 16:11 15.03.2023р. надійшло повідомлення зі служби 102 про порушення ПДР. Під час відпрацювання вказаної інформації було зупинено автомобіль FORD-RANGER, д.н.з.  НОМЕР_1  (ТОР) під керуванням  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спілкування з останнім було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини роту, нерозбірлива млява мова, нестійка хода, почервоніння очей). На пропозицію працівника поліції водій ОСОБА_1  відмовився на місці пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння та в медичному закладі. Від дачі будь-яких пояснень, ознайомлення з протоколом та підпису в протоколі також відмовився. 
       Вказаним доказом підтверджується правомірність зупинки вказаного транспортного засобу працівниками поліції та виявлення у водія ОСОБА_1 явних ознаків алкогольного сп`яніння. 
       Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
       Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис з нагрудних боді-камер працівників патрульної поліції, який міститься у 1 файлі на одному DVD-R диску долученого до матеріалів справи (а.с.2).
       Відповідно до переглянутого у суді апеляційної інстанції відеозапису з бодікамери працівників поліції вбачається момент спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції стосовно його керування автомобілем марки FORD-RANGER, д.н.з. НОМЕР_1 (ТОР) у вказаному напрямку, який під час розмови з інспектором поводив себе неадекватно, зухвало та агресивно по відношенню до працівників поліції із застосуванням нецензурної лайки, заперечував факт вживання ним спиртних напоїв 15.03.2023 року. Також із запису вбачається, що інспектором поліції оголошувались права та обов`язки ОСОБА_1 , було запропоновано підписати та отримати протокол та постанову щодо притягнення до адміністративної відповідальності, на що останній категорично відмовився. Також працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду вказаного протоколу. Пропонувалось ОСОБА_1 пройти на місці огляд на стан алкогольного сп`яніння та медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в Першотравенській міській лікарні, на що водій категорично відповів відмовою, а також інспектором чітко було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду, що тягне за собою складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Зазначені на відеофайлі фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації спростовують твердження сторони захисту про те, що працівниками патрульної поліції було порушено вимоги Інструкції та не ознайомлено ОСОБА_1 із процедурою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
       Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
       Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
       Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
       Згідно з пункту 12 розділу I Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
       Отже, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження в установленому порядку огляду з метою встановлення стану сп`яніння при обставинах встановлених постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2023 року, чим було порушено вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       У свою чергу захисником в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
       Доводи апеляційної скарги щодо відсутності законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , визначених ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», також не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки вони не є предметом апеляційного розгляду.
       Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п. 1 ст. 247 КУпАП, на чому наполягає захисник, суд апеляційної інстанції не вбачає.
       Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст. 23 та ст.ст. 33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.
       Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника Беспалової Н.О. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2023 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :
       Апеляційну скаргу адвоката Беспалової Наталки Олександрівни, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
       Постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2023 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                         О.Ю. Іванченко