ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/8047/23	Головуючий у 1-й інстанції Позняк В.М. 	
Провадження № 33/817/337/23 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 червня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі (1000) однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 536 гривень 80 коп. 

Згідно постанови ОСОБА_1 29 квітня 2023 року о 04:23 в місті Тернополі по вул. Лучаківського керував транспортним засобом Mersedes-benz ML 270, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме – різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатор Alcotest 7510 OIML №ARLM-0285 (повірка дійсна до 01.12.2023 ) та огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій категорично відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 червня 2023 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:

працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу;
доказами матеріалів справи не підтверджено рух транспортного засобу ОСОБА_1 , так само як і порушення ним ПДР України;
працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його процесуальних прав;
будь-якого документу про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, які б давали підставу зупинки керованого ним транспортного засобу до матеріалів справи не додано;
наявна в матеріалах справи копія постанови серії ЕАС №6905818 від 28 квітня 2023 року не підлягає дослідженню, оскільки в протоколі ААД №039485 від 29 квітня 2023 року графа “до протоколу додається” відсутній запис про її додання. Окрім того вказана постанова винесена на іншу особу;
у ст.35 ЗУ “Про національну поліцію”, відсутня норма яка би вказувала, що причиною зупинки автомобіля може бути “рух у комендантську годину”;
суд першої інстанції не вказав нормативний акт, яким визначено, що так звана “комендантська година” діяла саме у місті Тернополі і діяла саме на момент описаних у рапорті працівника поліції подій;
рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення;
всупереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом;
ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були відсутні, так як під час спілкування із поліцейськими, водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці;
протокол про адміністративне правопорушення складений із порушенням вимог ст.256 КУпАП;
сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Майки М.Б., який просив розглядати справу у відсутності ОСОБА_1 і задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №039485 від 29 квітня 2023 року; матеріалах відео фіксації нагрудних камер поліцейських, а саме пристрою 472546, відеореєстратора службового автомобіля; направленні водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 29 квітня 2023 року; свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Alcotest 7510 OIML №ARLM-0400, чинне до 01 грудня 2023 року; рапорті поліцейського взводу №2 роти №3;
Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою. 
Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається. 
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами. 
Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки вирішуючи справу суд першої інстанції взяв до уваги не тільки протокол про адміністративне правопорушення, а й інші докази, наявні у матеріалах справи.
Твердження апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази які би підтверджували причину та правомірність зупинки транспортного засобу, було предметом дослідження суду першої інстанції і отримало належну правову оцінку, з якою суд апеляційної інстанції погоджується. Зокрема, суд першої інстанції з посиланням на відповідні нормативні акти правильно вказав на те, що зупинка ОСОБА_1 відбулась в період комендантської години.
Окрім того, як вбачається із матеріалів відео фіксації нагрудних камер поліцейських, а саме пристрою 472546, ОСОБА_1 працівниками поліції було повідомлено про підставу зупинки транспортного засобу (файл export-7kawl.mp4 з 04:23:05 год).
Твердження апеляційної скарги про те, що матеріалами справи не підтверджено рух транспортного засобу ОСОБА_1 , так само як і порушення ним ПДР України, суд апеляційної інстанції оцінює як надумані з метою уникнення відповідальності, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №039485 від 29 квітня 2023 року, який ОСОБА_1 підписаний без зауважень; матеріалами відео фіксації нагрудних камер поліцейських, а саме пристрою 472546, а також відеореєстратора службового автомобіля.
Так, даними відеозапису (файл IMG_2135.MP4) зафіксовано як транспортний засіб Mersedes-benz ML 270, номерний знак НОМЕР_1 , здійснює зупинку після того, як до нього під`їхав автомобіль патрульної поліції. Окрім вищевказаного, даними відеозапису (файл export-7kawl.mp4 з 04:22:55 год) зафіксовано, що безпосередньо після зупинки транспортного засобу марки Mersedes-benz ML 270, номерний знак НОМЕР_1 на місці водія працівниками поліції було виявлено ОСОБА_1 , якого детально поінформовано про підставу зупинки його транспортного засобу. При цьому, ОСОБА_1 не висловлював жодних заперечень з приводу факту керування ним транспортним засобом. 
Не відповідають дійсності доводи апелянта про те, що працівниками поліції не роз`яснено його процесуальних прав, так як вбачається із матеріалів справи, зокрема відеозаписів із нагрудної камери працівника поліції ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки (файл export-7kawl.mp4 з 04:30:33 год).
Не є підставою для скасування оскаржуваної постанови доводи апеляційної скарги про наявність в матеріалах справи копії постанови серії ЕАС №6905818 від 28 квітня 2023 року, яка в протоколі ААД №039485 від 29 квітня 2023 року в графі “до протоколу додається” не зазначена і взагалі винесена стосовно іншої особи, оскільки, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суд першої інстанції не досліджував і не визнав доказом винуватості ОСОБА_1 постанову серії ЕАС №6905818 від 28 квітня 2023 року. 
Відсутність в матеріалах цієї справи постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відносно ОСОБА_1 , жодним чином не спростовує встановленого факту керування останнім транспортним засобом Mersedes-benz ML 270, номерний знак НОМЕР_1 , в період комендантської години з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, а також відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатор Alcotest 7510 OIML №ARLM-0285 (повірка дійсна до 01.12.2023 ) та огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР. 
Доводи апеляційної скарги про відсутність законних підстав для зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу, аналогічні доводам сторони захисту в суді першої інстанції, яким в оскарженій постанові надано правильну оцінку, а саме вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в період дії комендантської години, що відповідно до положень ст.8 Закону України “Про правовий режим воєнного стану” та Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, заствердженого постановою КМУ №573 від 08.07.2020р., надавало працівникам Національної поліції повноваження щодо перевірки документів ОСОБА_1 та огляду його транспортного засобу і багажу, для чого було необхідно здійснити зупинку керованого ним транспортного засобу.
Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були відсутні, оскільки відповідно до п. 2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. З наявних у справі відеозаписів видно, що працівник поліції неодноразово оголошував ОСОБА_1 про виявлені ознаки сп`яніння, які стали причиною направлення на відповідний огляд.
Твердження ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, не є підставою для скасування оскарженої постанови, так як сам факт незастосування працівниками поліції заходів забезпечення провадження в ході оформлення матеріалів справи про адміністративні правопорушення у зв`язку з вчиненням правопорушення не спростовує факту його вчинення.
Доводи апеляційної скарги з приводу того, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, не є підставою для скасування оскарженої постанови, оскільки висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 ґрунтуються на сукупності інших доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. 
Виходячи з вищевказаної норми права, посилання апелянта, що протокол складено всупереч ст. 256 КУпАП є безпідставними, оскільки зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №039485 від 29 квітня 2023 року відносно ОСОБА_1 наведеним вимогам закону повністю відповідає. Крім того цей протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 без зауважень.
Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.
Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:        

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 червня 2023 року, відносно нього — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя