Справа № 131/130/23
Провадження № 22-ц/801/1618/2023
Категорія: 70
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олексієнко О. Ю.
Доповідач:Шемета Т. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року	Справа № 131/130/23	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),
суддів Берегового О. Ю., Ковальчука О. В., 
учасники справи:
позивач  ОСОБА_1 ,
відповідач  (особа, яка подала апеляційну скаргу)  ОСОБА_2         розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_2  на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 15 червня 2023 року, постановлене у складі судді Олексієнка О. Ю., в м. Іллінці, дата складення повного судового рішення відповідає даті його постановлення,- 
в с т а н о в и в :
02 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання.
Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що, в якому вказала, що рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 22.08.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Від цього шлюбу сторони мають дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти на даний час проживають з позивачем та перебувають на її утриманні.
Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 29.09.2014 року у справі №131/1678/14-ц із відповідача стягнено аліменти на користь позивача на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 250 грн. на кожну дитину щомісячно, розпочавши стягнення з 08.08.2014 року до повноліття дітей. 
Наразі, ІНФОРМАЦІЯ_3 сину ОСОБА_5 виповнилось вісімнадцять років, але, з 01.09.2021 року він навчається на денній формі навчання в Іллінецькому аграрному фаховому коледжі. Самостійно фінансово забезпечити навчання та проживання сина позивач не може, тому просить стягувати з відповідача аліменти  в  розмірі 1/4  частки його заробітку щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду і до припинення сином навчання, але не довше як до досягнення віку 23 років.
Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 15 червня 2023 року позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів (заробітку), починаючи з 27.04.2022 року до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років. Вирішено питання про судовий збір.
Обґрунтовуючи рішення, суд першої інстанції, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог (ч. 1 ст. 82, ч. 4 ст. 206 ЦПК України), виходив з того, що відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років або до закінчення навчання. Позовні вимоги є доведеними, стягнення слід розпочати з дня пред`явлення позову.
Не погодившись із цим рішенням, 07 липня 2023 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 15 червня 2023 року та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції в мотивувальній частині постанови зазначив момент початку стягнення аліментів дату звернення позивача ОСОБА_1 до суду (02.02.2023 року), а в резолютивній частині рішення вказав початком стягнення дату 27.04.2022 року (з дня повноліття сина).
Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надійшов, проте його відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції – частина 3 статті 360 ЦПК України.
Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення в повній мірі відповідає вимогам закону.
По справі встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
- ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_1 (а.с.4).
-Згідно довідки № 141/22, виданої 30.08.2022 року ОСОБА_6 аграрним фаховим коледжем,  ОСОБА_3  навчається на денній формі навчання в Іллінецькому аграрному фаховому коледжі за спеціальністю «Агрономія» (а. с. 5).
-Згідно Акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який завірений належним чином печаткою Іллінецької міської ради Вінницької області, встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею проживають та перебувають на її утриманні діти ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).
Між сторонами виник спір з приводу утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України.
Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до положень статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Як визначено статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до статті 201, частини 1 статті 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (02.02.2023), відтак суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення правильно послався на вказану норму права.
Проте в резолютивній частині рішення, як вірно зазначив ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, суд вказав дату початку стягнення аліментів «27.04.2022». 
Апеляційний суд приходить до висновку, що це є явною опискою та підлягає виправленню в порядку статті 269 ЦПК України і не потребує скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.
Інших доводів, які б давали підстави для скасування рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 15 червня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить.
Відтак апеляційний суд виснує, що суд першої інстанції, повно та всебічно дослідивши обставини справи, дав вірну оцінку правовідносинам, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження, судове рішення судом першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі повно та всебічно встановлених обставин справи, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відтак апеляційним судом дано оцінку основним аргументам відповідача, викладеним в апеляційній скарзі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, суд зазначає, що ОСОБА_2 було сплачено 1610,40 грн судового збору (а. с. 56), проте оскільки апеляційна скарга не підлягає до задоволення, понесені відповідачем судові витрати слід залишити за ним.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах. За правилом п. 1 ч. 2 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи, що положення ст. 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.
З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій, з огляду на розмір аліментів становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 15 червня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді:                                                                 О. Ю. Береговий

                                                       О. В. Ковальчук